139 



vänta på Sverges biträde skingrade i medlet af mars en liten 

 braunschweigsk här de i Mecklenburg inkvarterade trup- 

 perna x ) ; från Lüttich hade man vid denna tid icke mera att 

 frukta samma faror som förut 2 ). Konventet i Minden kom 

 till braunschweigarnas, landtgrefvens och Waldecks bedröf- 

 velse aldrig till stånd 3 ). 



Men det följde nu en gång med braunschweigarnas po- 

 litik, baserad främst på kretsförfattningen som den var, att 

 de med all sin fruktan för den utländska kronan, vid rea- 

 liserandet af sina „författnings"-planer icke kunde frånse 

 från den, det viktigaste medståndet i kretsen och delinnehaf- 

 varen i kretsens direktorium. Två månader efter det miss- 

 lyckade konventet skredo braunschweigarna på en samman- 

 komst i Hamburg åter igen till en dust för kretsens beväp- 

 ning och ett nytt försök att få de ofrivilligt bordlagda frå- 

 gorna om Brandenburgs reception i Hildesheimalliansen och 

 reorganisationen af kretsförfattningen afgjorda. 



De svenska sändebuden voro äfven nu Marschalk och 

 Höpken. Då härtig August af Wolfenbüttel förklarat för re- 

 geringen, att konventet var afsedt för att „förtroendet mellan 



') Köcher, 136. 



'-) Följ. kap. 



3 ) Landtgrefven — brem. reger. 6 febr. 1654 kop. [A. S.] Urk. u. 

 Acten, VI. 506. Också konventet i Minden intresserade den franska 

 diplomatin. „Aussitôt que j'aurai le Pouvoir du Eoi, je l'envoyerai à 

 Monsieur de Meulles (Frankrikes representant i Hamburg) afin qu'il 

 se trouve à Minden, ... et je lui manderai mes sentiments fort au long 

 seulement pour obéir à vos ordres" . . . Vautorte — de Brienne 5 mars 

 1654. Waldeck ansåg sig t. o. m. böra varna för att Frankrike 

 öppet skulle erbjuda furstarna sin assistens på det blifvande konventet, 

 „parce que cela donneroit plus de soupçon à l'Empereur, qu"ils ne lui 

 veulent donner". Negoc. secr. III. 662, 671. 



