158 



1653 hade emellertid fronden ändtligen öfvervunnits x ). Frank- 

 rike kunde hoppas att ånyo få göra sin röst gällande i Europa, 

 så mycket mera som framgången började följa dess vapen på 

 krigsskådeplatsen. Under sådana förhållanden kommo Lüttich- 

 affären och Waldecks unionsplan och öppnade nya utsikter för 

 Mazarin i hans tyska politik. Medan Vautorte i en vidlyftig 

 inlaga till riksdagen högtidligt förklarade, att den tysk-franska 

 freden var bruten, då man lät Frankrikes fiender taga vinter- 

 kvarter på rikets område, samt fordrade energiska mått och 

 steg för att förhindra infraktionerna 2 ), beordrade Mazarin — 

 „för att uppfylla en viss konvention i Osnabrück med furstarna 

 och staterna på denna sidan Rhen till gemensamt försvar", 

 lät man förstå i Paris — en mindre truppstyrka till Lüttich till 

 Maximilian Henriks hjälp 3 ). Det var således från Frankrike 

 som det första effektiva understödet kom, medan man i Re- 

 gensburg förlorade sig i ändlösa diskussioner, om hvad som 

 göras borde. Ledaren för den franska expeditionen fick til- 



alla hinder i vägen för defensionsplanerna, „ty det är säkert", förklarar 

 fransmannen kategoriskt, att af alla furstar, som kommit bit, finnes in- 

 gen „qui ait paru plus attaché aux Espagnols". Négoc. secr. III. 559. 

 Äfven kurfursten af Mainz gör, klagar han, „alt hvad kejsaren vill". 

 Vautorte — de Brienne 28 juli 1653 (Négoc. secr. III. 569). „Monsieur 

 l'Electeur de Mayence", heter det några månader senare, „nous est di- 

 rectement contraire". Vautorte — de Brienne 30 okt. 1653. Négoc. secr. 

 III. 610. För V:s négociation i öfrigt Négoc. secr. III. 572, 573, 589. 



1 ) Den inre oron var därigenom visserligen icke fullkomligt stillad 

 (parlamentets opposition ; Betz' agitation i Frankrike och Bom). 



2 ) Négoc. secr. III. 622; ». Meiern, Acta comitalia. I. 806 f.; jfr. 

 Sattler, IX. § 78. Man hade dock kunnat förhindra dem „je ne dis pas 

 en leur opposant toutes les forces de l'Empire, mais celles de deux ou 

 trois Cercles seulement", säger Vautorte i sitt memorial. 



s ) Che'ruel, Histoire de France sous le ministère de Mazarin. II. 

 140—41. Lettres du card. Mazarin, V. 594. Lettres de Witt, I. 135. 



