165 



föreföllo dem „eftertänkeliga" 1 ). Då de icke hade någon 

 order att godtgöra härtigen af Lothringen genom en pen- 

 ningesatisfaktion, så trodde de sig „jämte de öfriga stän- 

 derna böra bekväma sig att gripa till kretsförfattningen och 

 exekutionsordningen" 2 ). De ansågo sig böra göra det för 

 att undvika „all vidrig ombrage" och kunna göra det så 

 mycket hällre, som majoriteten refererade sig till artikeln 

 XVII i fredsinstrumentet: ut autem pax Instr. pacis 3 ) . . .; 

 „men om detta förefaller E. K. M:t på något sätt betänkligt, 

 eller om E. K. M:t skulle gifva oss annan order", tillägga 

 de försiktigt, „werden wir schon auff wiam elabendi bedacht 

 sein" 4 ). 



Också i Regensburg var det Brandenburg, som gjorde 

 sig till de protestantiska ständernas och oppositionens baner- 

 förare, medan Sverge drog sig tillbaka. I Berlin togs ändt- 

 ligen det första steget äfven från tyskt håll till ett värkligt 

 inskridande till Maximilian Henriks understöd. Liksom Ma- 

 zarin beordrade Fredrik Wilhelm en mindre truppstyrka till 

 Lüttich; och särskilda af rikets furstar uppmanades på det 

 lifligaste till likartad militärisk aktion 5 ). 



Innan den brandenburgska hjälpkåren hann fram, hade 

 fransmännen skingrat de lothringska trupperna och härtigen 



*) B. och Bohle — K. M. 23 febr. 1654. [A. S.] 



2 ) Källa i föreg. not. 



3 ) Ut etiam pax publica tanto melius conservari possit, redinte- 

 grentur Circuli, et statim ac undecunque turbarum vel motuum aliqua 

 initia apparent, observentur ea, quae in Constitutionibus Imperii de 

 Pacis publicae executione et conservatione disposita sunt. I. P. O. XVII. 

 § 8. I. P. M. § 117. Se ofvan p. 7. 



4 ) B. och Bohle — K. M. 16 mars 1654. [A. S.] 



5 ) UrJc. u. Acten, VI. 503. f. Erdmannsdörffer, Graf Waldeck. 

 193 ff. Erdmannsdörffer- Oncken, 184 och där citerade källor. 



