198 



1594 kunde anses så affattad, att „mycket härvidlag icke 

 vore nödigt att göra", och om det i allmänhet icke vore till- 

 räckligt att för ändamålet „sammanfatta det som sparsim 

 fans stadgadt i riksdagsbesluten i frågan och ackommodera 

 det efter närvarande tid". Brandenburgarna pläderade varmt 

 för sin sak. De framhöllo, att man borde försöka få till 

 stånd en „värklig författning", talade om faran från härtigen 

 af Lothringen, om oroligheterna i nedersachsiska kretsen och 

 farorna från krigsskådeplatsen i Polen. Kretsens truppstyrka 

 ville de fastställa till 3,000 m. till fot och 1,000 ryttare. 

 Men de andra ständerna stodo icke att öfvertala. De på- 

 pekade, h vilka misstankar och hvilka „eftertänkliga impressio- 

 ner" en sådan beväpning skulle förorsaka i de andra kret- 

 sarna. De viste ej af någon särdeles fara, men de påminde 

 i stället om, i hvilket uselt tillstånd landtbefolkningen befann 

 sig, och huru kommercierna lågo nere 1 ). Med ett ord alla 

 andras röster utom brandenburgarnas gingo ut på, att man 

 icke hade råd till några „expresse Anlagen 1 ' 2 ). Resultatet 

 blef, att man beslöt att taga exekutionsordningen till norm, 

 jämföra den med det på riksdagen i Regensburg upprättade 

 betänkandet i frågan, uppsätta ett förslag för kretsbeväpnin- 

 gen och lämpa det särskildt för öfversachsiska kretsens be- 

 hof. Sedan förslaget blifvit uppsatt, skulle det kommunice- 

 ras kretsens samtliga ständer för att, om så behöfdes, ytter- 

 ligare omredigeras, sedan man hört deras „monita" 3 ). I 

 början af december upptogs frågan till definitivt afgörande. 

 Resolutionen lydde i högsta allmänhet, att ständerna — emedan 

 man icke kunde inse, att någon direkt fara hotade kretsen 



*) Bohle och Michaelis - K. M. 18 nov. 1654. [A. S.] 



2 ) Bahden och Borstell — kurf. 11 nov. 1654. [A. B.] 



3 ) Bohle och Michaelis — K. M. 18 nov. 1654. [A. S] 



