205 



Den utan jämförelse viktigaste förbundsrörelsen i Tysk- 

 land med likartad tendens som den brandenburgska förbunds- 

 planen är den, som på hösten 1654 började vid Rhen. 



Det lifliga unionsarbetet i Berlin alt sedan hösten 1653 

 kunde icke undgå att väcka farhågor hos Fredrik Wilhelms 

 bittre fiende, pfalzgrefven af Neuburg. Det gälde för denne 

 att bilda en motvikt mot den fientliga makt, som mera och 

 mera hotande slöt sig omkring hans jülichska länder 1 ). I 

 biskopen af Münster fann han en man, som var beredd att 

 räcka honom handen. Kristoffer Bernhard närde icke samma 

 farhågor för Brandenburg, men föga mindre för Sverge 2 ). 

 En häftig konflikt mellan honom och hufvudstaden i hans 

 biskopsdöme, Münster, hvilken liksom så många andra af de 

 tyska städerna på denna tid gick att bryta en lans för sin riks- 

 omedelbarhet 3 ), gaf honom dessutom all anledning att söka 

 sig skyddande stöd. I kurfurstarna af Köln och Trier, Maxi- 

 milian Henrik och Karl Kaspar, hade man i närmaste närhet 

 tvänne män, hvilka både genom den fara, som hotade väster- 

 ifrån i anledning af kriget mellan Frankrike och Spanien 4 ), 



1 ) Krebs, Beitrag - zur Gesch. der Politik der Pfalzgrafen Wolf- 

 gang Wilhelm u. Philipp Wilhelm v. Neuburg 1630—60. (Zeitschr. des 

 Histor. Vereins für Schwaben u. Neuburg 1886. 74). 



2 ) För orsaken till biskopens afvoghet mot Sverge jfr. bl. a. Joa- 

 chim, Die Entwickelung des Eheinbundes. 23. 



3 ) Närmare om stridsfrågan hos Joh. Alpen, de vita et rebus 

 gestis Christophori Bernhardi episcopi et principis Monasteriensis: Tuc- 

 king, Gesch. des Stifts Münster unter Christoph Bernhard v. Galen 

 28 ff. 



*) Maximilian Henrik fick under hosten 1654 anledning att be- 

 klaga sig, att härtig Frans af Lothringen uppträdde med likadana an- 

 språk som tidigare hans broder. Spanjorerna och Condé voro samma 

 landsplåga som förut. TJrTc. u. Acten, VI. 632, bl. a. källor Joachim, 

 22 ff. 



