218 



under våren 1656 1 ). Redan i maj talade man om en bryt- 

 ning såsom nära förestående 2 ). Johan Filip sammandrog 

 vid Aschaffenburg en styrka af ett par tusen man, såsom 

 det antogs, för att åtminstone lägga band på de österrikiska 

 truppernas excesser i fall af deras tåg genom hans land 3 ). 

 I sammanhang härmed började han på allvar förbereda 

 möjligheten af Sverges och Brandenburgs intagande i för- 

 bundet. En första sonderirjg af hans medallierade om deras 

 benägenhet att inlåta sig med kurfursten och konungen ut- 

 föll negativt 4 ). Han förklarar då i en skrifvelse till dem i 

 slutet af april 1656, att äfven han för sin del af allehanda 

 tillfälliga orsaker ännu drog sig för att rikta en invitation 

 till alliansen „i synnerhet till kronan Sverge". Men samti- 

 digt aflåter han till de allierade ett förslag till officiell in- 

 bjudningsskrifvelse till husen Braunschweig och Kassel, i 

 hvilken han med undvikande af ett direkt inkallande af 

 Sverge och Brandenburg i alla fall underlättar deras fram- 

 tida inträde och skickligt försöker afvältra skulden af det 

 samma från egna skuldror. Med en hänvisning till reces- 

 serna 1651 och 1654 och till förbundets fredliga mål upp- 

 manas addressaterna i skrifvelsen att, emedan Hildesheim- 

 förbundet hade samma patriotiska syfte, biträda den nya al- 

 liansen. Tillika ställes dem fritt att lämna de öfriga leda- 

 möterna af Hildesheimalliansen underrättelse om inbjudnin- 

 gen och förmå dem till gemensam defensiv-konjunktion för 

 riksfredens fasthållande, naturligtvis utan att i den samma 



J ) Kleine — K. M. 22 mars, 3, 10. 17 maj ; 19 juni 1656. [A. S.j 

 Sattler, IX. § 103. 



2 j Joachim, 162 not. 2. 



3 ) Sn. — K. M. 17 maj 1656. [A. S.] 



*) Joachim, 152. Pribram, 18 f. 



