221 



sta skede, hvad den förre beträffar, ingen motsvarighet i värk- 

 ligheten 1 ). Konungens hufvudsträfvan är att stilla den oro, 

 som hans nya härnadståg framkallat, att förklara orsakerna 

 till det samma och öfvertyga sinnena om sin fasta föresats 

 att „konservera freden och religiose hälla det, som stadgats 

 i Osnabrück och Münster". Johan Oxenstierna, som i ja- 

 nuari 1655 utnämdes till „extraordinarie och fullmäktig le- 

 gat" i Tyskland med säte i Wismar 2 ), fick särskildt upp- 

 drag i detta afseende 3 ). Schweder Dietrich Kleihe, hvilken 

 i april 1655 affärdades till Wien för att jämte konun- 

 gens agent därstädes, Stäyger, förmå kejsaren till investitur 

 af Sverges i westfaliska freden förvärfvade tyska provinser, 

 erhöll ständiga påminnelser i likartad anda 4 ). Och samma 



*) Hvad Karl Gustaf och hans omgifning i tysthet tänkte för 

 framtiden må lämnas därhän, och att han genom sina planer på det 

 svenska Östersjöväldets befästande, liksom genom de pretentioner, hvilka 

 hans residenter stälde på rikets garanti mot polackarna (ofvan p. 316 

 och främst, längre fram), hotade äfven rikets säkerhet, är en annan sak. 



2 ) Han var sedan hörjan af januari 1655 hefullmäktigad presi- 

 dent vid tribunalet därstädes. E. E. 1 jan. 1655. [A. S.] 



3 ) Instr. E. E. 21 jan. 1655. [A. S.] Se vidare för hans kom- 

 mission Berch, I. 122—33. God analys af instr. hos Pufendorf, Carol. 

 Gust. II. § 11. — Äfven Sten Bielke hade samma uppdrag på sin 

 mission till Dresden och Wien (ofvan p. 316 not 5). Jfr. för Witten- 

 berg Pufendorf, Carol. Gust. II. § 12 och för K. G:s hållning mot 

 Nederländerna Ellen Fries, Sveriges diplomat, förb. med Nederl. 27. 



4 ) För Kleihes mission se E. E. 7, 30 april 1655 ; afskrift af instr. 

 bland „Handlingar rör. Tyskland 1652—57 och Polen 1655—57". [A. S.] 

 Jfr. för öfrigt för K. G:s hållning gentemot wienerhofvet — utom Pu- 

 fendorf, Carol. Gust. II. § 71 if. — Urk. u. Acten, II. 51 ; Pribram, Die 

 Berichte des Kaiserl. Gesandten Franz v. Lisola aus dem Jahren 1655 

 —60 (Archiv für Österreichische Gesch. LXX. 14. 18) samt där citerade 

 källor. Den senare af K. G:s skrifvelser till kejsaren i alla fall date- 

 rad 12 okt., ej 25, ss. Pm. anger (brefvet trykt bl. a. hos Thurloe, IV. 



