231 



konungens vara eller icke vara; och den kurbajerska gesandten 

 ansåg sig ha råd att förlora 50 dukater, om han värkligen 

 var död ] ). 



Medan Snoilsky tystnade efter sina första korta med- 

 delanden om alliansen, började underrättelser om den samma 

 och om de allierades planer att utvidga sitt förbund att in- 

 flyta från Haag. Sverges intressen bevakades där af den 

 nitiske Harald Appelboom. Med oro hade han sett, huru 

 man i Holland småningom började visa sig „mäkta passion- 

 nément illa affektionerad mot Sverge"; och han iakttog med 

 största uppmärksamhet, så långt hans blick sträkte sig, de 

 förenade provinsernas utrikespolitik. Redan faktum att de 

 allierade vid Rhen sökte sig ett stöd här, måste väcka hans 

 misstro mot förbundets tendens. 



Sedan underhandlingar om en allians ägt rum mellan 

 Generalstaterna och kurfursten af Köln i anledning af de 

 lüttichska oroligheterna, hade under loppet af 1655 de för- 

 sta förbindelserna med de förenade provinserna knutits från 

 de allierades sida genom biskopen af Münster 2 ). I början 

 och medlet af april 1656 omtalar Appelboom närvaran af 

 de förbundnes sändebud i Haag 3 ) och vet, att de där före- 

 slagit en defensiv allians 4 ). I sammanhang härmed afger han 

 sitt första vidlyftigare meddelande om förbundet vid Rhen. 

 Efter hvad han viste, uppgick de allierades styrka till 9,000 

 man till fot och 3,000 till häst, en styrka, som i alla fall 

 kunde fördubblas vid behof och till och med höjas till 30,000 



*) Sd. — K. M. 3, 10 maj 1656. [A. S.] 



2 ) Källor ofvan p. 312 not 6. 



3 ) Appelb. — K. M. 3 april (n. st.) 1656. [A. S.] Jfr Joachim, 

 121. A. omnämner dock endast de kölnska sändebuden. I själfva vär- 

 ket lämnade de münsterska Haag snart. Joachim, 122. 



*) Appelb. — K. M. 6 (16) april 1656. [A. S.] 



