233 



ten till religionen håller dem än något därifrån", *) berättar 

 han, „dock, såsom man här utan någon regard till religionen 

 hafver tesmoignerat och haft en osägelig fröjd öfver de ryk- 

 ten och tidender, att konungen i Polen skulle hafva totaliter 

 ruinerat svenska armén, så tror man, att Generalstaterna 

 och i synnerhet de af Holland väl varda mera favoriseran- 

 des bemälde furstarna (varandes romersk-katolska) än de 

 svenska ehuruväl protestanter och evangeliska" 2 ). Af alla 

 de förenade provinserna var det just Holland, som ifrigast 

 dref agitationen mot Sverge; de holländska representanternas 

 i Generalstaterna böjelse för de allierade gaf därför anled- 

 ning till reflexioner nog 3 ). 



I medlet af maj viste Appelboom, att biskopen af Mün- 

 ster i en skrifvelse underrättat Staterna, det Braunschweig 

 och Hessen samt biskopen af Paderborn „presenterade sig" 

 att biträda Rhen-furstarnas förbund. Något senare meddelar 

 han, att provinsen Hollands ständer diskuterat frågan om 

 alliansen med de tyska furstarna samt beslutit rekommen- 



*) Appelbooms relationer bestyrka i allo Meineckes förmodan 

 (Sybel, Hist. Zeitschr. 59. 333), uttalad på grund af Lettres de Witt, 

 I. 490, att den konfessionella olikheten i någon mån förhindrat när- 

 mandet mellan Generalstaterna och de allierade. 



2 ) Appelb. — K. M. 17 april 1656. [A. S.J 



3 ) . . . „Et en cas que le Roy de Suede, n'avance guère", heter 

 det i en fransk relation, dat. 21 april 1656, efter hvad det synes från 

 Appelb. till Cromwell (jfr. Appelb. — K. M. 13 (23) nov. 1657. A. S.) 

 „on croit que les Estats Généraux iront lentement en cette Alliance 

 avec ces Princes ; Mais d'autant que les dernières nouvelles portent que 

 les bruicts de la défaite et mort du Roy de Suéde sont fabouleux, et 

 que le Roy soit en bonne posture comme auparavant: cela redouble 

 derechef la Jalousie de cet Estât contre la Suéde ; et fera escouter les 

 dits princes, quoy qu'estants d'autre religion". 



