247 



i Polen långt ifrån hugnesamma x ), och de anspråk, som från 

 de krigandes sida stäldes på riket, alt annat än lugnande. 

 Redan sträkte den polska generalen Czarnecky sina härjande 

 ströftåg in i de brandenburska gränsprovinserna 2 ), kurfur- 

 sten affärdade Dobrczenski såsom sändebud till Wien för att 

 anhålla, det kejsaren skulle se till, att riket, d. v. s. de 

 svenska och brandenburgska riksprovinserna, icke inveckla- 

 des i kriget, „hvilket ju angick de polska och preussiska 

 länderna, men ingalunda det heliga romerska riket" 3 ). Mot- 

 svarande skrifvelser af lätos till samtliga kurfurstarna 4 ), och 

 den brandenburgska gesandten Raban v. Canstein sändes till 

 de brauns chweigska och kasselska hofven för att värka för 

 gemensamma föreställningar i likartad riktning 5 ). 



I senare hälften af augusti anlände sedan den säkra 

 underrättelsen om den lysande segern vid Warschau. Det 

 är kanske mer än en händelse, att Snoilsky i samma bref, 

 där han ger uttryck åt sin glädje öfver konungens framgång, 

 ånyo afger sin första vidlyftigare redogörelse angående al- 

 liansen. 



Af „några kurfurstliga och furstliga gesandter" 6 ), som 



kort förut återvändt från Schwalbach, hade han hört, att 



ärkekanslern ånyo uttalat sitt misshag öfver de kejserliga 



truppsändningarna, men i synnerhet öfver att några trupp- 



x ) Sn. — K. M. 16 aug. 1656. [A. S.] Pribram, Berichte Liso- 

 las. 24, 171-72. 



2 ) Erdmannsdörffer, Graf Waldeck. 385. 



3 ) Urk. u. Acten, VII. 623 f. Pufendorf, Frid. Wilh. VI. § 40. 



4 ) Sn. — K. M. 11 okt. 1656. [A. S.] 



5 ) Joachim, 167. Sn. — K. M. 6, 13 sept. 1656. [A. S.] 



6 ) Snoilsky nämner icke h vilka. Af en senare skrifvelse framgår, 

 att en af dem var den wiirtembergska. 



