256 



Han var tillika öfvertygad om, hade han tillagt, att man på 

 de inbjudna evangeliska furstehusens sida skulle låta intala 

 sig till ingenting, som kunde lända konungen och den evan- 

 geliska saken till nackdel. „Emellertid vet jag", slutar Snoil- 

 sky, „i afsaknad af uttrycklig befallning icke, om jag gör väl 

 eller illa i att i E. K. M:ts namn befordra eller förhindra 

 värket" 1 ). 



Det första meddelandet af Snoilsky om alliansen sedan 

 slutet af september är från medlet af oktober. „Om författ- 

 ningsvärket har jag", skrifver han då, „på en tid icke för- 

 nummit annat, än att mig dessa dagar försäkrats af en af de 

 intresserade, såsom man föregifver på god grund, att Kur- 

 Mainz och Pfalz-Neuburg skulle se ingenting hällre, än att 

 Bremen och Verden måtte inträda uti unionen, om också 

 Köln och Münster . . . därför ville utträda ur den. Och skulle 

 Neuburg förnämligast hafva denna raison, såsom formalia 

 ungefär utfallit : satius esse habere regem Sueciae socium quam 

 alias fortassis hostem" 2 ). 



I slutet af oktober insände Snoilsky kopia af de allie- 

 rades inbjudningsbref till Braunschweig och Kassel och nå- 

 got senare afskrift af Kölnrecessen den 15 december 1654 3 ) 

 samt af Frankfurtrecessen af augusti 1655 4 ). 



1 ) Sn. — K. M. 13 sept. 1656. [A. S.] Jfr. Joachim., 215. Någon- 

 ting om ett saratal med Johan Filip meddelar Snoilsky icke; möjligen 

 har han föregifvit ett sådant för Hübner för att sondera honom an- 

 gående de allierades planer i allmänhet och Brandenburgs hållning till 

 dem. Lika litet meddelar Kleihe något om ett samtal med de kasselska 

 från Wien. Joachim, 216. 



2 ) Sn. - K. M. 4 okt. 1656. [A. S.] 



2 ) Sn. — K. M. 18, 25 okt. 1656 jämte bilagor. [A. S.J 

 *) Sn. — K. M. 1 nov. 1656. [A. S.j Bilaga saknas. Äfven inot bran- 

 denburgarna tyckes man hafva förhållit sig tyst i alliansfrågan xmåex 



