314 



Tabb. IV — VIII visa att differensen m — t spelar inom 

 ganska vidsträckta gränser, fullt ut lika vida, ja delvis ännu 

 vidare, än motsvarande gränser för den i föregående upptäts 

 framstälda metoden äro. Häraf följer att vi äfven här kunna 

 endast med lägre eller högre grad af sannolikhet på grund af 

 daggpunktens läge om sommaraftnarna sluta till det blifvande 

 temperaturminimet. Om t. ex. en majkväll kl. 8 e. m. daggpunk- 

 ten skulle befinnas vara 3°, så kan man med sannolikheten 



28 7 



—^ (eller med chancerna 29 för och 71 emot) vänta att tem- 



luu 



peraturen väl under följande natt sjunker, men icke sjunker 



under 0°. Om däremot äfven höjning, med hvilket belopp 



som hälst mellan 0° och 10° är möjlig, så blir sannolikheten 



för att ofvan nämda sänkning af 3° icke öfverskrides = 



28.7 + 44.2 72.9 „ . ,«„.--„„ + o7 ^ 

 = jjT= eller man kan hälla 73 emot 27 att 



under följande natt frost icke inträffar. Detta exempel torde 

 tillräckligt illustrera användningen af frekvenstabellerna. 



Genom att uppmärksamt betrakta samtliga ofvan upp- 

 stälda tabeller, kan man finna gången af de betraktade stor- 

 heterna under sommarmånaderna. För maj — aug. befinna sig 

 de negativa värdena på m — Ti minoriteten såväl i af seende 

 på storlek som antal. Frekvensen af de förra förhåller sig 

 till frekvensen af de senare i ordning som 2.i : 1, 3.8 : 1, 

 2.3 : 1, l.i : 1. Gränsvärdena för m — t förblifva i det när- 

 maste desamma (äro de minsta för augusti), medan total- 

 medeltalet för nämda differens är störst i juni och minst i 

 augusti. Prevalenterna för densamma hålla sig inom grup- 

 pen — 1°/ 0°.9, ehuru med något olika frekvenser. Juli 

 visar sig äfven enligt denna metod, liksom enligt den i före- 

 gående uppsats framstälda, i afseende på temperaturförän- 

 dringar vara rörligare än de öfriga månaderna. I september 



