505 



Den 5 november, eller vid samma tid som de första 

 snöfallen på Åland inträffade, täckte ett för vintern fortbe- 

 stående snöhölje marken i norra och östra Finland till en gräns- 

 linje i W och S gående från närheten af Uleåborg genom Iisalmi, 

 Knopio, Jorois och Parikkala till Jaakkima vid Ladoga. 



Den 13 — 14 november snöbetäcktes marken för vintern 

 i det öfriga Finland med undantag af kustremsan mellan 

 Raumo och Ekenäs samt det s. k. Karelska näset mellan 

 Ladoga och Finska viken. Väderleksläget vid denna tidpunkt 

 företer högt lufttryck, 770 mm, i NW-Ryssland, lågt — 750 

 mm — i sydvästra Norge samt SSE à SE vindar. I syd- 

 östra delen af Wiborgs län täcktes marken med snö mellan 

 den 16 och 20 november och i de ofvannämda kustorterna 

 samt på Åland omkring den 28 november. Snötäcket i sist- 

 nämcla trakter blef dock ej liggande längre än till 3 à 4 

 december, hvarefter marken var snölös ända till början af 

 (1 à 7) januari 1892, då marken slutligen äfven här erhöll 

 ett för vintern bestående snötäcke. 



Trakterna norr om Ladoga, hvilka redan den 5 à 6 

 november hade ett tunnt snöhölje, voro mångenstädes, såsom 

 t. ex. i Tohmajärvi och Impilahti, åter snöfria från den 11 

 till den 17 november. Likaså var marken i omnäjden af 

 Kuopio bar under dagarna 9 — 14 november. 



Slädföre uppstod å de flesta orter under dagarna 14 — 20 

 november. För uppkomsten af slädföre äro enligt de före- 

 liggande uppgifterna ett snöhölje af i medeltal 7 cm djup 

 nödvändigt. Uppgifterna om snödjupet vid tiden för släd- 

 förets uppkomst växla mellan 3 och 11 cm; oftast möter 

 dock uppgiften 7 cm. Olikheterna i detta afseende fram- 

 kallas tydligen af temperaturen och markens beskaffenhet. 



Närmare upplysningar i afseende å de under punkterna 

 1 och 2 behandlade förhållandena lämna tabellerna A och 



