507 



betraktande äfven längden af den tid, hvarunder snöhöljet 

 hade sin med mindre förändringar bestående största mäktig- 

 het, finner man en väsentlig olikhet framträda mellan landets 

 nordliga, nordostliga och ostligaste delar å ena och dess mel- 

 lersta, sydliga och sydostliga delar å andra sidan. Frånsedt 

 särskilda öfvergångsformer företer snötäcket med andra ord 

 tvänne hufvudtyper,hvilka kunna kännetecknas påföljande sätt: 

 Typen I: omfattar norra och östra Finland till en gräns gående 

 från Uleå älf mot SSE genom Kuopio och Leppävirta 

 samt vidare mot E och SE genom Tohmajärvi till nord- 

 östra hörnet af Ladoga; 



snötäcket tog sin början i slutet af oktober eller 

 i början af november och försvann i medlet eller slutet 

 af maj (i Enare först den 4 juni); 



snöökningen fortgick till februari, hvarpå snö- 

 djupet var a) lika i februari, mars och större delen af 

 april eller obetydligt mindre i mars och april, b) i till- 

 tagande ända till omkring den 20 april. 

 Till denna grupp böra äfven Karlö, Rautalampi och 

 Rantasalmi räknas. 



Typen II: omfattar mellersta, södra och sydöstra Finland; 

 snötäcket vidtog i medlet eller slutet af november 

 och försvann omkring den 1 maj eller något tidigare; 

 snöökningen fortgick till februari, hvarefter snö- 

 höjden var lika stor eller något större ända till medlet 

 af mars. 



Till denna grupp höra äfven kusttrakterna och Åland, 

 hvilka dock afvika däri att snötäcket där erfor en stark minsk- 

 ning i december, hvarefter marken mångenstädes var bar till 

 början af januari. (Diagrammen å taflan 3). 



Till belysande af det ofvan sagda anföres i efterföljande 

 tabell största snödjupet i hvarje månad för ett 40-tal orter. 



