527 



bara, snöytan bief våt, tufvor och stenar började sticka fram 

 och vägarna blefvo smutsgrå. Nattfrosterna bildade väl skare 

 af den krama ytsnön, men detta gjorde arbetet blott så mycket 

 lättare för middagssolen och inom kort blefvo de första bara 

 fläckar synliga å bergshymplar och i backsluttningar. „Dags- 

 mejan", såsom man fordom uttryckte sig, hade vidtagit och 

 snösmältningsperioden inträdt. 



Såsom tidpunkten för snösmältningens början kan man 

 beteckna dagarna 13 — 19 mars och bland dessa isynnerhet 

 den 18 och 19. Väderleken under den andra dekaden i mars 

 utmärktes i hela landet af högt lufttryck (H:fors den 19 mars 

 782 mm), E à SE vindar och mulen himmel. Temperaturen 

 var i allmänhet några grader under nollpunkten och isoba- 

 rernas riktning i det närmaste N — S. Den 18 — 19 föränd- 

 rades isobarernas riktning under fortfarande högt lufttryck 

 till E — W, vindarna började blåsa från SW à W och tem- 

 peraturen steg öfver fryspunkten. I Helsingfors antecknades 

 den 21 mars en maximumtemperatur af + 7.s° och den 25 

 var medeltemperaturen + 1.7°. Bara fläckar blefvo nu syn- 

 liga: i Lojo den 17, i Pudasjärvi, Muhos, Ylivieska, Suojärvi 

 och Finström den 20, i Pyhäjärvi U. 1. den 22, i Utö den 

 23, i Hangö och Tohmajärvi den 24, i Mouhijärvi, Helsing- 

 fors och Sibbo den 25, i Mariehamn, Vårdö, Föglö och Pojo 

 den 27, i Ylikannus den 28 och i Kisko den 30 mars eller 

 kort sagdt öfveralt i lanhet. I norra Finland afstannade snö- 

 smältningen dock åter redan den 22 mars och i det öfriga 

 Finlaud omkring den 27 mars. Genom nattfrosterna bilda- 

 des vid denna tid stark, gångbar skare. Endast på Åland 

 samt i sydvästra och södra Finland fortgick snösmältningen, 

 om ock något långsammare, i slutet af månaden. I allmän- 

 het hade snösmältningen afstannat i början af april, som å 

 många orter t. o. m. medförde en ökning i snöhöjden. 



