545 



Mars 5 isbelacles Ålands h af inom synkretsen kring 

 Märket samt slutligen 

 „ 8 Östersjön S om Åland inom synhåll från Låg- 

 skärs och Bogskärs fyrar. 



Isbildningen hade härmed nått sitt slut. Endast tre 

 dagar varade istäcket vid dessa yttersta gränsposter mot 

 hafvet; redan den 11 mars bröt sjön upp kring Bogskär och 

 inom några dagar var vintern i fullt återtåg längs hafsvi- 

 karna norr- och österut. (Se „snösmältningen våren 1892"). 



2. Isbildningens förlopp i insjövattnen och i Öster- 

 sjön, a) Temperaturfördelningen i sötvattenbassänger är så- 

 som kändt enbart en följd af den omständigheten att vattnet, 

 som fryser vid 0°, har sin största täthet vid +4°, eller med 

 andra ord då är tyngre än vid högre eller lägre temperatu- 

 rer. Då nu en vattenmassa lagrar sig i ordning efter till- 

 tagande täthet uppifrån nedåt förete insjövatten tvänne slag 

 af temperaturlagring: den ena utmärkande för sommaren, då 

 temperaturen aftager med djupet, den andra egen för vintern, 

 då vattnets temperatur är mellan fryspunkten och +4° och 

 tilltager med djupet. Isbildningens förlopp i insjöarna är 

 därför följande. Sålänge temperaturen under senhösten ännu 

 är högre än 4° afkyles ytvattnet och blir tyngre samt ned- 

 sjunker, lämnande plats för varmare djupvatten, hvilket i sin 

 tur afkyles och sjunker. Denna vertikala strömning fortgår 

 tills hela vattenmassan mellan bottnen och ytan har samma 

 temperatur af +4°. Vattnets afkylning pågår härefter endast 

 i det öfversta ytlagret tills detta tillfryser och fortplantar 

 sig nedåt endast ytterst långsamt genom ledning 1 ). 



*) Emedan det grunda vattnet vid stränderna afkyles hastigare 

 och mera än på djupet vidtager isbildningen först vid stränderna. Detta 

 ger upphof till en egendomlig företeelse, hvilken F. A. Forel först upp- 

 visat för de schweitziska sjöarna och benämnt „värmebommen i sjöarna" 



