553 



Enligt de af Meteorological Office i London, Deutsche 

 See warte i Hamburg och Meteorologiska Institutet i Utrecht 

 utförda undersökningarna af ytvattnets temperatur i Atlan- 

 tiska oceanen, hvilka hänföra sig till ekvatorealbältet mellan 

 20° nordlig och 10° sydlig bredd, Goda Hopps udden, om- 

 rådet mellan Kanalen och Azorerna samt södra delen af Atlan- 

 ten, är ytvattnets temperatur hela året om i genomsnitt om- 

 kring 1 ° högre än det närmast ofvanom varande luftlagrets *). 

 Detsamma gäller beträffande hafvets temperatur vid Irland 

 och i allmänhet för temperaturen i de öppna oceanerna mellan 

 50° nordlig och 50° sydlig bredd. I norra delen af Atlanten 

 är förhållandet redan ett annat i det luften om sommaren 

 är varmare, om hösten kallare än hafvet och har om våren 

 samma temperatur som hafvet. I Nordsjön är hafsvattnet 

 under 8 månader eller under tiden augusti— mars samt i 

 södra och västra Östersjön under 7 månader, augusti — februari, 

 varmare än luften. Östersjöns vatten vid Utö och Finska 

 vikens vid Söderskär och Reval är under 7 à 8 månader 

 varmare än luften, eller under månaderna september — mars 

 à april. I augusti har hafsvattnet vid Hangö samma tempe- 

 ratur som luften 2 ). 



Det största värmeöfverskottet i förhållande till luften 

 har hafsvattnet i Nordsjön och södra Östersjön i november. 

 I norra delen af Östersjön samt i Finska och Bottniska vi- 

 karna förekommer den största temperaturolikheten i januari, 

 såsom vid Reval och Söderskär, eller i februari såsom vid 

 Utö och i Bottniska viken. — Detta förhållande är natur- 

 ligtvis en följd af den altmera utpräglade kontinentala typen 

 hos klimatet i dessa sistnämda trakter, hvilken själffallet yttrar 

 sig äfven däri, att skilnaden mellan hafvets och luftens tem- 



*) M. J. Thoulet, 1. c. sid. 308. 



a ) Axel Heinrichs, Über das Klima von Hangö. H:fors 1895. 



