576 



dom uppkommit så tätt och hastigt, att de inom en timme 

 lagt sig på ytan till 6 fots tjocklek. Dessa isbildningar före- 

 komma mest under februari, men äfven under januari och 

 mars månader". Skagerrack tillfryser såsom kändt mycket 

 sällan på något längre afstånd från kusten, men „när detta 

 inträffar, sker det alltid på det sätt att isklumpar uppkomma 

 från djupet"; i skärgården „är isbildning på ytan regel och så 

 kallad bottenis undantag". Uppgifterna härom äro från trak- 

 ten af Oroust på svenska västkusten och från Kristianiafjor- 

 den. Meddelandena från Norge framhålla bland annat, att 

 isskifvorna „fästa sig vid gräs på bottnen, på längre eller 

 kortare afstånd från denna allt efter gräsets höjd", att „is- 

 sörjan kan blifva flera famnar tjock" samt att ofta „massor 

 af död fisk med bottenisen komma upp från djupet". x ) 



Beträffande det djup, på hvilket grundisbildning iaktta- 

 gits, säger Edlund: „Gränsen för det öfverkylda vattnet synes 

 ofta ligga 5 till 10 fot under hafsytan, men ganska ofta ned- 

 går den äfven till 20 fot. Det högsta djup, på hvilket verk- 

 lig bottenis blifvit observerad, är i Östersjön på ett par ställen 

 120 och på ett tredje ställe 50 fot samt i Kattegat 60 fot". 

 Uppgifterna rörande djupet växla således mellan 2 och 36 

 m. Storleken af isskifvorna kan äfven vara mycket olika, 

 i det diametern växlar mellan några centimeter och en à två 

 meter. 



Slutligen meddelar Edlund flere iakttagelser om den 

 väderlek, som varit rådande vid tillfällen, då grundisbildning 

 observerats. Beträffande först den af Nordenskiöld gjorda 

 temperaturbestämningen är att nämna att den gjordes på ett 



*) Fiskarene kalla det öfverkylda vattnet „flytande is" ock säga: 

 „När en fisk kommer i dylikt vatten, är det ackurat detsamma som 

 när man sticker ned ett ljus i smält talg. Det stöper sig is omkring 

 den". 





