579 



sjöväxter saint att temperaturen i luften ej ens behöfver 

 sjunka en grad under fryspunkten för att tillåta uppkomsten 

 af grandis i vatten af 0° temperatur 1 ). 



v. Homer och Ar ago hafva framhållit att kristallisatio- 

 nen af vattenpartiklarna skulle befordras genom en sträf och 

 kantig beskaffenhet hos bottnen. 



Efter att hafva öfvervägt alla de ofvan framhållna om- 

 ständigheterna kan jag ej finna den af Edlund uppstälda för- 

 klaringen tillämplig på grundisbildningen i Östersjön. Såsom 

 Edlund säger är vattnet en dålig värmeledare. Antagandet om 

 vattenmassans afkylning till betydligare djup genom ledning 

 är därför ej sannolikt. Vattnets afkylning genom konvektion, 

 eller de öfre afkylda vattenlagrens nedsjunkande, är likaså 

 utesluten på grund af att täthetsmaximum inträder vid en 

 högre temperatur än fryspunkten. Edlunds misstydning af 

 fenomenet anser jag just bero på att denna omständighet då 

 för tiden ej ännu var utredd. 



Väl inseende nödvändigheten af en grundlig undersök- 

 ning af frågan medels observationer af temperaturen, ström- 

 marna m. fl. omständigheter synes mig orsakerna till grund- 

 isbildningen i Östersjön tillsvidare bäst kunna angifvas på 

 följande sätt.; 



l:o. Den ringa salthalten hos vattnet i Östersjön gör 

 att vattnets f rysning försiggår under i hufvudsak enahanda 

 omständigheter som i vattendrag med sött vatten; 



2:o. Såsom af talrika iakttagelser framgår, uppträder 

 bildningen af bottenis oftast vid kusterna och på jämförelse- 

 vis grundt vatten, där man kan förutsätta att de af landvin- 

 dar framkallade yt- och reaktionsströmmarna åstadkomma 

 den fullständigaste omblandningen af vattenmassan ; 2 ) 



: ) E. E. Schmid, Lehrbuch der Meteorologie, Leipzig 1860, sid. 189. 



2 ) Ett fall, då en dylik omblandning af vattenmassan egde rum, 



har jag anfört i uppsatsen „Über das Klima von Hangö", sid. 8 — 9. 



