20 



(iji (Icrlnr dI'Ic iiaii liiM \C(I rii iiiiiidiT l'ursi.üli.i; l!i.'li;iiMlliii,ü ; ilr.l (i|i,L;i\i> ilcirm' nlh' lor 

 la\l. Iv\('iii|il('r jiaa, hvad jr,« I'llt-r luijc l'|-o\els(' anser l'ni' riil(lsla>iiili,i;(' 'raiiiiriiniilcr. ilci' 

 ikki' kiiiiiu' inaii.i^le inc.iicl i ^oJaKUiihod, ere: 



10-48 4li-47 45 — 46 49 — 48 50 — 50 47—48 51 — 30 5t —52 55 — 55 



48 — 43' 46-45' 45-44' 49 — 48' 46-46' 47-49' 40-47' 40-60 40 — 50' 54 — 52 '■ 



NarialidiK'ii er allsaa ikke iibelydclig, IVa^^lil-; i Aliiiiiuleliglied er dvr lidl larrc 

 Tu'iider i Liulcrniuiideii ciul i Overmuiiileii ; men del modsatte Tillii'lde kan (jf;saa torel'aldc, 

 f. Ex. ^, naar iMellemkjæven viser sig tandløs. Tiendernes Ilojde over Kja'verne varierer 

 fra 8 til 10 Mm., og der gaar lios de større 5 — 5V2, hos de mindre 6 — 7 ','2 |iaa en dansk 

 Tomme; endelig kan anlVires, at (Jverkjævens Tandrækker gaa saa meget hengere tilbage 

 end Underkjævens, al der sidder t'ra 1 — C Overtænder bagved den sidste Undertand. 



Intel af vore Skele tier er af ret gamle Dyr; Hvirvelenderne (Epifyserne) ere i 

 al Fald frie, selv paa de største af dem. Hvirvlernes samlede Antal kan variere fra 7 i til 

 76, af hvilke den sidste i Almindelighed dog knn repræsenteres af en yderst lille IJenknorl. 

 Bryslhvirvlernes og Ribbensparrenes Antal ei' 14 eller 15; i Regelen er det sidste eller 

 endog de to sidste Par — delte er f. Fx. Tilfældet paa et af de Skeletter, hvor der var l.i 

 i alt — løse og mere eller mindre rndimentære-). Lændehvirvlernes Antal, bestemt paa den 

 sædvanhge Maade, varierer efter Tabellen (S. 22-23) fra 17 — 21, Halehvirvlernes fra 33 til 35; 

 dog ere disse Tal jo ikke at stole paa, da del allerforreste lille Par Nedrebuer kan mangle 

 — det vil sige, veere overset ved Præparationen eller ikke være forbenet — uden at savnes. 

 Nedrebuernes (Hæmapofysernes) Antal varierer tilsyneladende fra 17—22 — 27; men de 

 lavere af disse Talangivelser hidrøre fra, at de sidste — i llalefinnen — ere gaaede tabt 

 ved Præparationen. Det første Par af de større Karkanaler, som gjennembore Parapofyserne 

 ved deres Grund i en Del af Ilaleregionen, lindes omtrent paa den 53de (52 — 55de) Hvirvel, 

 den sidste Tværtap omtrent paa den 56de (55 — 58de), den sidste Øvrebue omtrent paa 

 den 62de (61— 64de Hvirvel. 1 flere Tilfælde er det iagttaget, ligesom hos andre Tand- 

 hvaler, at denne lodrette Karkanal, der første Gang optra'fler f. Ex. paa den 53de Hvirvel, er 

 meget tydelig paa den ene Side, men paa deu anden endnn er meget lin eller mangler 

 aldeles, og at to lige udviklede foramina perforantia forst optræde paa den følgende Hvirvel. 



Regelen er, at de 5 første Par Ribben have baade Hals og Hoved , altsaa dobbelt 

 Ledforbindelse med Rygraden ; paa 3 Skeletter var dette dog kun Tilfældet med de \ 

 første, paa et fjerde, det næstmindste af dem alle, endog kun'med de 3 første! paa det 



M P. Fisclicr laiult lolgeiule Tal: 



39 — 30 42 — 42 47—44 47 — 48 48-48 48-49 48 - 48 49 — 48 50—48 53-53 

 43 — 42' 46 — 46' 48 — 50 ' 43 — 43' 46—45' 47 — 47 ' 48-48' 50—49' 47— 48 ' 49 — 51 " 



'') Eller P. Fi s c li er kan detle endog være Tillældet med 3 Par og del Iiele Tal af Ribbeaspar stige lit 1,6. 



