15 



5 



Dyrets 

 Længde. 



Hoved- 

 skallens 

 Længde. 









Ribben 

 m. Hals 

 og Hoved. 



i-? 



■V 



il 



Bæ! 









Sidste 

 Hæniap. 





o; 







M. 



M. 

























Mm. 









2,150 



0,445 





74 



14 





5 



22 



31 



24 





■59 







3,8,5,3,1 





















^-— S'— ^^ 

















î 



2,120 



0,435 





75 



14 



1/1 





54 



25 









75 





/ Manubrium 

 \ perforatum. 



cî 



2,110 



0,485 



1 

 1 



74 



14/15 



1/0 





52 







58 



65 





2,8,6,2,1 











\ 









^^— v^-^^ 

















? 



2,110 



0,460 



'74 



14 



1/1 





58 







58 



65 





2,8,6,2,1 





















^^— ^y^-i' 

















î 



2,100 



0,460 





74 



14/15 



1/2 





52 







56 



63 



92 



3,8,6,2,1 



/ Manubrium 

 \ perforatum. 



? 



1,560 



0,365 





74 



16 



3/3 



5 



19 



32 



24 



52 



58 



65 



40 



2,9,7,4,2 



/ Manubrium 

 \ fissura. 





1,810 



0,440 





74 



15 



2/2 



5 



21 



31 





53 



57 



63 



75 



3,8,6,4,1 



f Manubrium 

 \^ jissum. 



Ef 

 i «0 



er Afl 

 steogr 



)ildn, 

 iphie«. 



\ 

 / 



74 



15 







21 



31 



21 



55 



57 



60-81 





8,10,7,3,2 



( 28-4ide 

 * Hvirvel uden 

 y Metapofyser. 



Flower har undersøgt en Række Skeletter af den ved Tasmaniens Kyst, om- 

 kring Ny- Holland og Ny-Zeeland forekommende Delfin-Form, som er bleven beskreven 

 under Navnene D. novæzelandiæ Gr., D. Forsteri Gr., D. fulvofasciatus Ilombr. & Jacqu. 

 (hvortil vel endnu vil være at føje I), tasmaniensis Gerv.). Han var ikke istand til at skjelne 

 dem fra den ved Europas Kyster forekommende Form, og han antager, at D. Bairdii Dall 

 fra den nordlige Del af det stille Hav heller ikke er andet. Til D.delphis fører P.Gervais 

 som Race: Del^^hinus mediterraneiis Loche. Derimod holder Flovver ude fra den typiske 

 D. delphis 3 Former, der rigtignok kun ere kjendte hver af et enkelt Kranium; 1) D. major, 

 opstillet paa en 523 Mm. lang Hovedskal med ^^^ Tænder; 2) D. janira, mindre, med 

 bredere Hoved, kortere Næb og -44 Tænder, formentlig identisk med D. pomeegra Owen fra 

 Madras; og 3) £>. longirostris Gerv. (non Gray) fra Malabarkysten ; Snudedelen er her 

 mere end dobbelt saa lang som Hjærnekassen, men Tændernes Antal ( -^^ås ) ^'" ''^^^ større 

 end det kan være hos D.delphis"-). 



Af Delphiner (i denne mere indskrænkede Betydning) har der foreligget mig i Sam- 

 lingen 13 Kranier, uden de tilhørende ovrige Skeletdele; flere af dem ere dog mere eller 



') Jeg maa forstaa Sagen saaledes, at Tallene paa disse lo Stykker ere ens, for saa vidt andet ikke 

 udtrykkelig er bemærket. 



^) I «List of tlie specimens of Cetacea in the Zoological Department of the British Mnseum» (tSS5) 

 henføres dettes DeljMni til 5 Arter: 1) D.delphis (hvortil henl'ores D.fulvofasciahis, Forsteri og 

 novæzelandiæ), 2) D. janira, 3) D. pomeegra (næppe forskjellig fra D. janira og formodentlig kun 

 en lille Form af D. delphis), 4) D. capensis (mere langsnudet end nogen anden Delphinus i Sam- 

 lingen med Undtagelse af den folgende) og 5) D. major (maaske identisk med D. capensis: «afviger 

 kun fra D. (JcZjj/ws ved sin betydeligere Størrelse»). Med andre Ord: alle disse Formers Artsforskjel- 

 lighed fra D.delphis or og liliver usikker, for ikke at sige: hejst tvivlsom! 



