14 



o,n uiiiii iii;ui vel ilcrlVii- n:i'riiu'sl aiiUigc, ;i( (k'iiiiu \ iiriiiliuii i l'';ii'\i'ii ri- iialliMiigig al Alder 

 Og Kjøn. 



Efter (le Krfariiiger, som man har liavt liejlijiiied lil al iijnre paa del iia'xiite Sled. 

 siudde Hunnerne være meget talrigere end Ihuinenie eller niaaske nærme sifi Kysten mere 

 og derved være mere udsatte for at fanges. J)et er stadigt i N'intermaanederne (September 

 til _AIarts), at de fanges ved denne Del af Frankrigs Kyst. I Henseende til Størrelsen synes 

 der ikke al være nogen Forskjel paa Kjonneue. \'ovne «Sjjringere" ha\de en La'iigde af 

 2100 à 2150 Mm. — ifølge en Meddelelse af v. Ucneden naa de endog en Længde af 

 2350 Mm. — men de ere allerede forplantniniisdygtige ved 1700 Mm. De største Hoved- 

 skaller havde en Længde af 479—485 Mm. (Hanner) og 460 Mm. (Hunner). Ved at sammen- 

 ligne Hovedskallen af én Han og én Hun af samme Størrelse mente P. Fischer at linde, 

 at Hannens Næb er længere, afsmalner mere regelmæssigt fortil og er mindre bredl paa 

 Midten; at Hjærnekassen er lidt højere, ligesaa dets Kamme; Tindinggruben mere ægdannet, 

 og Mellemkjævebenenes Yderrande omtrent parallele med Overkjævebenenes. «Hos Hunnen 

 har Næbet en mere triangulan- Form; «Trianglenn er bredere, Snudespidsen mindre lynd, 

 Tindinghulen stor og rundagtig» M. Tændernes Antal er meget variabelt, ofte for- 

 skjelligt i de to Sider af samme Kjæve ; snart er der flest i Overkjæven, snarl i Under- 

 kjæven. Variationen falder mellem 39 og 53 i Overkjæven, mellem 42 og 51 i Lnder- 

 kjæven^j. Hvirvlernes Antal er som Regel 74 (sjældnere 73 eller 75); de to første 

 ere sammenvoxne, de andre frie. Ribbenenes Antal kan være 14 eller 15 paa hver Side; 

 det var i 2 Tilfælde af ni 14 paa den ene Side og 15 paa den anden, en Gang 16 paa 

 begge Sider. Bækkenbenenes Størrelse var hos yngre Hunner V'sü, hos ældre V29 — ^'22 

 af Totallængden. Fingerleddenes Antal varierede — hvis Skeletterne have været fuld- 

 stændige — som følger; I: 2—3; H: 8—9; III: 5—7; IV: 2—4; V: 1—2. Forlemmernes 

 Længde er '/? af Totallængden (hos Fosteret Vs); Ilaleflnnens Brede V5 (hos Fosteret Ve) 

 af samme. Med Hensyn til de undersøgte Individers særlige Farvetegning o. s. v. maa 

 jeg henvise til P. Fischers udførlige Meddelelse. Af hans Optegnelser om de enkelle 

 Skeletter anfører jeg nedenfor, hvad der synes mig oplysende til Sammenligning med vore 

 og kan samles i tabellarisk Form, i Forbindelse med hvad der kan af Talforliold atlæses 

 paa det af P. Gervais i «Ostéographie des Cétacés» afbildede Skelet^). 



'] Det maa bemærkes, at deUe kun synes at være Resultatet at Sammenligningen mellem v[ enkelt 

 Par og ikke skal betragtes som en paa et storre Materiale bygget Abstraktion. 



-) Det synes imidlertid at fremgaa af Specialbeskiivelserne, at de smaa forreste Tænder ikke altid 

 ere komne med. 



■"") Forkortelserne i Overskrifterne ville lorliaabentlig være forstaaelige ved Sammenligning med de 

 folgende Tabeller. 



