246 10 



II. Historisk Oversigt.') 



ri. strøm (1762), Slabber (1778) og Montagu (1803) ere de første Iagttagere 

 af Dyr af Cirolanernes Familie og have hver beskrevet 1 Art, men Montagu, der hen- 

 førte sit Dyr' til Slægten Onisciis, er den første, der benyttede den binære Nomenklatur i 

 en bestemtere Form. Dernæst opstillede Leach (1815 og 1818) ikke mindre end 4 Slægter, 

 nemlig Cirolana, Nelocira, Conilera og Eurydice, hver paa 1 Art; af disse Slægter ere de 

 3 vel funderede, men den ijerde, Nelocira, er i Følge Afbildningen af N. Swainsonii Leach 

 og i Følge M i e r s' Undersøgelse af Leachs Originalexemplar samt mine egne Undersøgelser 

 sikkerlig kun en Cirolana-Art, der er identisk med C. Crancliii Leach (se senere). Leachs 

 Fremstilling er forøvrigt yderlig kort og ufuldstændig, men han har rigtig stillet sine 

 Slægter nærved yEga og Cymothoa. — I 1834 blev en ny rigtignok yderst tvivlsom Art 

 fra Brasilien beskreven af Per ty. 



En væsentligere Forøgelse af Kundskaben faas først ved H. !M ilne-E dwards: 

 Histoire natur. d. Crustacés, T. III, 1840. Forfatteren beskriver her 3 nye Arter 

 af Slægten Cirolana, dog er den ene Art desværre ikke karakteriseret fuldt tilstrækkeligt, 

 og en anden Art er sandsynligvis en Corallana. Han kjender ikke af Selvsyn Dyr af de 

 øvrige af Leach opstillede Slægter, men udskriver nogenlunde fuldstændig sine Forgjængere. 

 Endelig giver han en for sin Tid ret god , af et Par Afbildninger ledsaget Fremstilling 

 (paa noget over 1 Side) af Slægten Cirolana s ydre Bygning; Mundbygningen omtales der- 

 imod meget lidt. Han stiller de 4 kjendte Slægter sammen med Slægterne Æga, Rocinela, 

 Pterelas og Alitropus i én Tribus: Cymothoadiens errans. Det tør maaske bemærkes, at 

 Slægten Conilera, som han ikke havde set, efter Leach er anbragt forkert i hans Slægts- 

 tabel, fordi han troede, at dens 3 forreste Benpar vare Krogben, hvilket de ikke ere. — 

 Han beskriver ialt kun 7 Arter og nævner Pertv's Art med stor Tvivl. 



I denne Oversigt tages Yæsentlig kun Hensyn til de her mere monografisk Lehandlede Slægter. 

 Ægide- og Cymolhoide-Literaturen omtales kun, naar den indeholder vigtigere Meddelelser om 

 Mundhygningen eller om Dyrenes systematiske StiUing. 



