29 265 



ceernes Hunner og som ;if (1. O. Sars er tydet som et Appurat til al i'ore om mellem Æg 

 og Unger for at holde dem friske. i Uaade dette Forhold og Antallet af Æggeblade fore- 

 kommer mig at afgive gode Karakterer for Girolana-Cymothoa-Gruppen. Jeg har kun 

 truft'et en lignende Bygning af Ejæbefodderne og samme Antal af Æggeblade hos nogle 

 Bo py rid er. Efter at alle disse Iagttagelser vare gjorte, læste jeg Giard's og Bon- 

 nier's smukke (i den historiske Oversigt omtalte) Iagttagelser over Cepon. Disse For- 

 fattere have baade set Kjæbeføddernes Omdannelse og tillige gjort Iagttagelser paa levende 

 Dyr, hvorved de have paavist, at Kjæbefødderne og 1ste Par Æggeblade ere i stadig Be- 

 vægelse og ved fælles Samvirken vedligeholde en stadig Vandstrøm bagfra forefter gjennem 

 Æggeposen. At tste Par Æggeplader hos Cirolaner-Cymothoer spiller en lignende Rolle 

 som hos Bopyrerne er ikke usandsynligt, men jeg kan intet sikkert afgjøre derom, og 

 det kan næppe afgjores uden ved at iagttage levende Dyr; dog bør det anføres, at jeg 

 hos Cirolana har truffet 1ste og 2det Par Æggeplader randhaarede fortil, ote Par rand- 

 haaret bagtil , hos Corallana derimod kun de frie Bagrande af 5te Par Æggeplader vel 

 udstyrede med temmelig lange og ret stive Haar med meget korte Sidegrene. 



Hos Arcturus og Idothea har jeg fundet en mindre, kun bagudrettet, pladeagtig, 

 randhaaret Forlængelse fra Kjæbeføddernes Rodled, men ingen fra Epipoditen og fra andet 

 Led, og hele Dannelsen er forholdsvis meget lille og ændrer kun lidt Kjæbefodens Habitus. 

 Om Asellus aqualicus angiver Rosenstedt (op. cit. p. 462), at der hos Hunnen udvikles 

 paa Roddelen af Kjæbefødderne 2 Knuder, der tilsidst faae et Antal lange, stærkt fjerhaarede 

 Børster, og disse Tilhængsler rage ind i Rugeposen. Det turde ifølge Forfatteren være 

 en Indretning mm die Einfuhr des Wassers in den Brutraum zu regulieren». Hos andre 

 Isopoder har jeg ikke truffet nogen saadan Dannelse, og jeg kan for næsten alle Formers 

 Vedkommende bestemt angive, at den ikke træffes, thi af vigtigere Former er der 

 kun 2, nemlig Serolis og Franiza, af hvilke jeg ikke har undersøgt æggebærende Hunner. 



Endnu kan nævnes følgende, for ft>oZana-Q/mo/!Aoö-Gruppen almindelig gjældende 

 Forhold, der rigtignok ikke afgive exklusive Karakterer, idet de fleste gjenflndes hos 

 Sphæroi7iidæ, nogle ogsaa hos andre Grupper. 



1) Forreste Krop ring er aldrig sammenvo.\en med Hovedet; alle Kropringe 

 ere indbyrdes frie, ingen paafaldende afsmalnel (som hos Anceus). 



2) Antennerne (2det Par) reduceres hos Cymothoerne, saa at Grændsen mellem 

 Skaft og Svøbe sædvanlig udviskes, og hele Antennen ofte kun indeholder 6 — 8 Led; hos 

 de andre Familier er Skaftet godt sondret, aldrig (som f. Ex. hos Janira eller Munnopsis) 

 med 6 Led, uden Squama (der findes dog muligvis Spor deraf hos nogle Ægra-Arter) og 

 sædvanlig med 5 (undertiden kun \\ Led; Svøben er mangeleddet. 



3) Kindbakkerne, der ere yderst forskjellige, have den fælles negative Karakler, 

 at »pars molaris^ aldrig er uddanuet til et Tygge- eller Knuseredskab, den mangler 



