41 277 



Kindbakkens Form i Forhold til dens Bevægelse maa skildres lidt nærmere. Dens 

 «iiûgeste Leddeknude er det bageste og yderste, af Hovedets Chitin skjulte, fremspringende 

 Hjørne (Fig. 1 c, e og Fig. 1 f, e). Længst fortil og ud mod Siden ses 2 fremspringende Knuder 

 (Fig. 1 c, d og d'), af hvilke jeg efter gjentagne Forsøg maa opfatte den underste, dybest 

 liggende, som den egenthge Leddetap, den anden som en supplementær Dannelse. 

 Kindbakken drejes altsaa om en Axe mellem forreste og bageste Leddetap; den stærke 

 Musculus adductor sidder et Stykke bagtil paa Kindbakkens Inderrand (Fig. 1 c, f), og 

 den svage M. abductor paa den modsatte Kant. Et Blik paa Fig. 1 b og Fig. 1 c vil nu for- 

 haabentlig tydelig vise de fleste af de følgende Forhold. Resultatet af en Abduktion vil, paa 

 Grund af Kindbakkens Form og Stilling være, at Labrum løftes, at Kindbakkens Skjære- 

 rand løftes betydeligt op og drejes noget udad, og at dette især vil være Tilfældet med 

 dens bageste, højt beliggende, i en lang Tap udløbende Skjærerand. Da M. adductor 

 ligger et godt Stykke indenfor Forbindelseslinien mellem Kindbakkens Leddehoveder, vil 

 den alene af den Grund kunne virke med stor Kraft. Enderesultatet er, at Kindbakkerne 

 kunne gabe vidt ud fra hinanden, at den bageste Tand paa deres Skjærerand kan blive 

 løftet højt op over de andre Munddele , og at en Adduktion kan foretages med stor Kraft. 

 — Endnu bør det omtales, at Kindbakkerne ikke ere forbundne med Paragnatherne 

 («Labium», Hypopharynx), hvis Fliges Yderkant kun dækker en lille Part af dens Overside 

 paa det Sted, hvor den bøjer ind mod Midtlinien (hvilket til Dels kan ses paa Fig. 1 n). 



K indbakkepalpen udspringer noget foran (Tab. I, Fig. 1 c, p) eller noget bag 

 Midten (Tab. IV, Fig. 2 c) af Kindbakkens Yderrand; 2det Led er meget længere end et af 

 de 2 andre; de 2 yderste og særlig det sidste Led ere vel udstyrede med Haar og 

 Børster. 



3. Første Par Kjæ, ber (Fig. 1 g) er næsten af Længde med Kindbakkerne og 

 meget kraftigt. Første Led (1) har en ret mærkelig, trefliget Form, dets.,Flig (IM er middel- 

 lang, kraftig og ender med en Udvidelse, der paa Indersiden gaar ud i 3, altid med en svag 

 Ledføjning afsatte, noget procesagtige, mod Enden haarklædte,, spidse Torne. Andet Led 

 (2) er vel udviklet, men som sædvanlig kort; tredie Led (3) udvider sig fra Roden stærkt 

 mod Spidsen, dets yderste Del er drejet noget indefter og er i Enden lidt skraat afskaaren, 

 den derved fremkomne indad vendte Rand er lang eller endog paafaldende lang og lidt 

 indbugtet, altid besat med en Mængde lange og kraftige, lidt bevægelige Torne. 



4. Andet Par Kjæber (Fig. 1 h) er anseligt, men altid adskilligt kortere end 

 første. Første Led (1) er kort og bredt; andet Led (2) ligeledes kort og bredt, dets 

 Flig (F) middellang og bred, og dennes frie Del kort, rettet noget indad, med en skraat 

 afskaaren, lang, med Børster besat Enderand. Tredie Leds Flige (1^)') ere fremadrettede, 



') Ogsaa lier maa jeg efter fornyede Studier foretage eii lille Ændring af min i «Dijmphna» -Togtet 



Vidensk. Selsk. Skr., C. Række, naturvidensk. op mathem. Afd. V. 3. 36 



