47 283 



2. Kindbakkerne (Fig. VII, Fig. 4 c, Fig. 4 d og Fig. 4 e) ere betydeligt mæg- 

 tigere end hos C. tricomis, staa med deres distale Parti mere nd fra Hovedets Underside 

 og naa meget længere frem, lige til Roden af Antennerne. Deres distale, indadbojede 

 Parti er længere og mere krummet end hos C. tricomis; ser man venstre Kindbakke in 

 situ, saa skjannes det, at den bageste Spids af dens Forende har udviklet sig langt stærkere 

 paa de andre Spidsers Bekostning, der synes forsvundne, og den har udviklet sig saaledes, 

 at den viser sig som en direkte, ikke ved Afsmalning afsat Forlængelse af Corpus mandi- 

 bulæ, saa at man næppe kunde tyde dens morfologiske Værd, hvis man ikke havde den 

 forrige Art til Sammenligning. Tager man venstre Kindbakke ud og betragter den indenfra 

 (Tab. Vil, Fig. 4 el, har man paa dens apicale Del den samme Fure (i) til højre Kindbakkes 

 Indlægning som hos forrige Art , og ved Grunden af denne Fure findes en lille Tand. 

 sikkerlig svarende til den forreste Tand hos C. tricoitiis. (Om denne lille Spids ogsaa 

 findes paa højre Kindbakke er ikke undersøgt.) Den egentlige Leddetap (Fig. 4 e, d) ligger 

 helt inde paa Mandiblens Underside , den lille supplementære Leddeknude (d'l ligger paa 

 Underkanten af Forranden. 



3. Første Par Kjæber (Fig. 4 c, e) som hos C. tricomis; dog er tredie Leds 

 Roddel kortere og dets distale Del endnu stærkere krummet med en endnu længere Torn 

 end hos forrige Art. 



4. Andet Par Kjæber (Fig. 4 f) som hos forrige Art; dog ere de i Fig. 4 g og 

 Fig. 4 h gjengivne Fligdannelser noget mere udviklede. 



5. Kjæbe fødderne (Fig. 4 i) ere forholdsvis smallere end hos C. tricomis, 

 særlig andet og femte Led ere længere, smallere og tykkere. Andet og tredie Leds Over- 

 flade ere udstyrede med nogle afrundede Knuder; femte Led med 2 Knuder ved Roden 

 og 4 i en Række stillede Knuder nær Inderranden, hvilke 6 Knuder ere kort kegledannede, 

 spidse; fjerde Led har ogsaa nogle faa lignende Knuder. 



Hverken Literaturen M eller Etiketterne paa mine Arter af denne Slægt give sikker 

 Oplysning om Dyrenes Levemaade. Jeg maa derfor forsøge ad andre Veje at komme til 

 et nogenlunde sandsynligt Resultat. 



Hos flere store Exemplarer (særlig hos det største Stykke af C. antillensis) har jeg 

 fundet den af Munddelene omsluttede Forgaard for Svælget opfyldt af en mørkebrun 

 -Masse, der meget lignede coagnleret Blod, og som sandsynligvis er kastet op af Dyret, 



',' Æqa macronema Bleek. er af Miers ise senere) tydet som en Cwaïlana, og hvis denne Tyd- 

 ning er rigtig, saa har Bleekers Bemærkning: "Habite errante la peau de diverses espèces de 

 poissons de la mer de Batavia» stor Interesse og stadfæster mine af andre Forhold dragne Slut- 

 ninger. Disse vare nedskrevne forend jeg LIev opmærksom paa denne Tydning af den Bleekerske Art. 



