61 • 297 



ß. Hnnnen med Æggeplader. 



Jeg liar ikke set nogen Hun med Æggeplader af Æga psora (L.), derimod af yU. 

 ventrosa M. Sars og Æ. spongiophila Semper. Forreste Par yEggeplader ere her saa store, 

 at de dække over Mundaabningen og over alle Munddele undtagen Clypeus og en 

 Del af Labrum samt omtrent Halvdelen af Kindbakkernes Palper. Som Følge deraf kan 

 Dyret i denne Tilstand ikke tage Føde til sig, og man har da heller aldrig 

 truffet en æggebærende Æga paa en Fisk. Jeg har af Mangel paa Materiale 

 ikke foretaget en Dissektion, men har slaaet første vEggeplade noget til Side, og det viste 

 sig da, at Kjæbefodens Vifte var særdeles stor, men naaede ikke til Yderranden afyEgge- 

 pladen, og hele Indtrykket, jeg fik, stemmede overens med den Fremstilling, jeg har givet 

 lidt senere af en æggebærende Hun af den anden VEgide-Slægt Rodnela, hvorfor jeg her 

 nøjes med at henvise til denne Form. 



Æga psora (L.) og adskillige andre Arter træffes som 'bekjendt ikke saa sjeldent 

 paa Huden af Fiske, og man finder oflest deres Tarmkanal mere eller mindre stærkt op- 

 svulmet af Fiskeblod. Det er ogsaa sandsynhgt, at alle Arter undtagen den mærkelige 

 Æga spongiophila Semper ernære sig paa denne Vis. Den beskrevne Mundbygning er 

 ogsaa udmærket skikket til at skaffe Dyrene den nævnte Næring. Kindbakkernes haarde, 

 fine Spidser ere ypperlig egnede til at binde an selv med en dygtig skjællet og fast 

 Fiskehud, til halvt stikkende og borende, halvt gnavende at frembringe et mindre Flui; 

 deres Bevægelse er lille, men kraftig og sikker, hvilket er af største Vigtighed ved en 

 saadan Funktion. Første Kjæbepars tornvæbnede Spids bidrager utvivlsomt til at kradse 

 Hullet op og udvide det. Derimod antager jeg, at 2det Par Kjæber og Kjæbefødderne 

 have en dobbelt Funktion, af hvilke den ene er at hjælpe til ved Sugerørets Dannelse. 

 Den anden Funktion er vanskeligere at klare, og for at kunne dokumentere den maa jeg 

 henvise til min følgende Fremstilling af Bocinela Danmoniensis. Man ser hos den sidst- 

 nævnte Form en stærk Muskel i Kjæbefodens 2det Led, og denne Muskel maa bevirke en 

 Udad drejning, en Abdnktion fra M und keglen af den korte, med udadrettede 

 Krogtorne forsynede Palpe. Det samme maa sikkert finde Sted her; Palpen har jo udad 

 rettede Kroge langs den frie Overrand , og man kan kun tænke sig den Anvendelse af 

 disse, at de bruges til at kradse med fra Dyrets Midte udefter ved en Abduktion af 

 Palpen. Naar Palperne i adduceret Stilling anbringes fast paa Fiskehuden og derpaa 

 abduceres, ville Krogene gribe fat og stramme Huden, saa at den bliver lettere at bear- 

 bejde for Kindbakkerne; man kan ogsaa tænke sig, at Tornene bruges til at kradse 

 Overhud og Skjæl til Side for at rense Pladsen, hvor der skal bides. En lignende Funk- 

 tion udøves vistnok af andet Kjæbepars Torne. Denne Abduktion af Kjæbefødder og 



