65 301 



og diiuliaaret langs Inderranden. Pladedannelser ere de 3 samme som lios Cirolana og 

 Gorallana ^ men særlig de 2 af dem have her opnaaet en ganske anderledes mægtig Stør-- 

 reise. Pladen (a) fra Indersiden af 1ste Led sender en Flig fremefter til Midten af 2det 

 Leds Inderrand og forlænger sig dernæst saa stærkt bagud, at Afstanden fra Bagranden 

 til den nævnte Fligs Forende er lidt længere end selve Kjæbefoden. Paa Tegningen vises 

 en Stribe langs Inderranden slaaet tilbage ud over Pladen, og den er dunhaaret baade i 

 Kanten og paa Inderfladen. . Pladen fra 2det Leds Yderrand (b) naar fremefter næsten til 

 3die Leds Forende, og Yderranden baade af denne og af Epipoditens langt mindre Plade 

 er udstyret med en tæt Række fjergrenede Ilaar. — Disse Pladers Y'derrand naar dog ikke 

 fuldt ud til Randen af 1ste Par Æggeplader. 



Rocinela Danmoniensis er (Sch. & Mein. op. cit. n" 2, p. 389 og Meinert op. cit. u° 1, 

 p. 90) ofte tagen frit i Rundskrabe, ifølge Lutken (op. cit. n°3, p. 175) én Gang paa en 

 Torsk; Hannen med yEggeplader er sandsynligvis tagen med Skrabe. Ifølge de beskrevne 

 Munddele og Tarmens ofte stærkt oppustede Tilstand lever den vist som de fleste Æga- 

 Arter af at suge Fiskeblod, men at Arten saa ofte tages frit, tyder paa, at den ofte skifter 

 Opholdssted. Munddelene afvige ikke mere fra Æga&^ end at de under denne Slægt 

 fremsatte Bemærkninger maa være tilstrækkelige for Forstaaelsen af deres Virksomhed. 



Mundbygningen hos de i Kjøbenhavns Museum opbevarede øvrige Rocinela- kvizr: 

 R. Dmnerilii (Luc), R. insularis Sch. & Mein., R. maculala S. & M., R. austixiUs S. & M. 

 og R. signala S. & M. afviger, set udenfra, meget lidt og væsentlig kun i Labrums Stør- 

 relse fra R. Danmoniensis. Jeg har uddissekeret Munddelene hos en af de tilsyneladende 

 mest afvigende Arter, R. signala. Lab rum (Tab. X, Fig. 2) er ganske smal og dækker 

 kun hdet af de andre Munddele ; Kindbakkens apicale Parti (Fig. 2 a) er lidt anderledes 

 formet, saa at kun den yderste Spids er bøjet lidt indad, m. m.; jeg fandt ingen Flig 

 udgaaende fra Kjæbefodens andet Led, men kan ikke benægte dens Tilstedeværelse paa 

 Grund af Exemplarets mindre gode Opbevaringstilstand ; i alle andre Henseender stemme 

 Munddelene af denne Art forøvrigt overens med dem hos R. Danmoniensis. De andre Arter 

 nærme sig i Habitus snart til R. Danmon^nsis, snart til R. signata. Ganske det samme 

 falder Sted med Alitropus foveolatus Sch. & Mein. (Al. typus M.-Edw. kjender jeg ikke), 

 der i Mundbygningen slet ikke synes at afvige fra en typisk Rocinela. Ifølge Hargers 

 rigtignok paa dette Punkt lidt tarvelige Fremstilling (op. cit. u° 5) af Syscenus infelix Ilarg. 

 slutter dette Dyr sig ogsaa nær til Rocinela.^ men Formen af Kindbakkerne og særlig 

 deres apicale Parti er dog noget afvigende, hvis Hargers Fremstilling her er fuldt rigtig. 



Om de fleste nævnte Formers Levevis véd man intet eller meget lidt; nogle ere 

 tagne med Bundskrabe. R. signala er, ifølge Schiødte & Meinert (op. cit. n''3, p. 401), ofte 



Vidonsk, Selsk. Skr., 6. Række, uaturvidensk og mathem. Afd. V. 3. 31} 



