„Ukonilmoista Suomessa 1904" ilmestyy kah- 

 deksantenatoista vuosikertana Professor! A. F. Sundell'in 

 vuonna 1887 aloittamassa, maamme ukonilmoja käsittä- 

 vässä tutkimus sarjassa. Professor! Sundell'in toimitta- 

 mina ilmestyivät vuosikerrat 1887 — 1896; vuosikerrat 1897 

 —1902 ovat Maisteri W. Öhqvist'in ja 1903 Tohtori 

 Hugo Karsten'in laatimia. 



17:s vuosikerta (1903) eroaa edellisistä laajemman ja 

 täydellisemmän havaintoaineiston käsittelyn kautta. Ukkos- 

 ilmiötä on siinä tutkittu sekä keskiarvo- etta synoptista- 

 metodia käyttämällä. Viimemainitusta metodista huomaut- 

 taa T:ri Kjarsten, etta etupäässä se „on oikeastaan selit- 

 tänyt ukonilmojen etenemisen ja ilmapaineen variationit, 

 lämpötilan, vesihöyryn paineen, tuulen suunnan y. m. 

 ukonilmoilla". Ja siitä syystä „onkin aivan selvää, että 

 synoptinen metodi tarjoaa erinomaisia etuja min epäyhte- 

 näisen ilmiön kuin ukonilman tutkimisessa". ^ — „Ukon- 

 ilmoista Suomessa 1904" liittyy kokoonpanoonsa näh- 

 den melkein täydelleen edelliseen vuosikertaan. Poikkeuk- 

 sena mainittakoon yleinen säätila 1904 huhti — syyskuulla 

 (siv. 8), lämpötila- ja ukkoslukuisuus-poikkeus käyvät vuo- 

 sina 1887 — 1904 (Taulu A ja B), ukkospurkausten lukumäärä 

 minimin eri oktanteissa (siv. 35), sekä ukonilman etene- 

 misnopeuden tarkempi määräys (siv. 37). 



' Karsten: Ukonilmoista Suomessa 1903 siv. 2. 



