12 



A. Talviukkoset. 



Tammikuun 4 p. aamuUa oli 775 mm:ä korkea mak- 

 simi Itämeren maakunnissa ja kauempana lännessä Atlan- 

 nilla oli minimi. Pohjois-Suomessa oli pieni, heikko osa- 

 minimi ja lämpötila oli yleensä normali. Tuusniemeltä 

 ilmoitettiin ukkosta kl. 3. is — 3. so a., kovan länsimjTskyn 

 raivotessa. Varmaan tapalituivat purkaukset tuon pienen, 

 mutta suurigradienttisen pyörteen alueella. Tämä ,.pyörre" 

 voi kumminkin olla horisontaliakselinen, ,,Böen"-tyyp- 

 piin kuuluva, joUoin ukkonen olisi tällä säätilalle luontai- 

 nen ilmiö. 



Turussa huomattiin tammik. 5 p. kalevantulia ESE:ssä. 

 Sääkartoista päättäen tapahtui purkaus maksimialueella; 

 tarkempia tietoja ei siitä oie saatu. Skandinaviassa ja 

 Bayerissa on tultu siihen tulokseen, etta „kalevantulet 

 ovat yksinomaan jyrinällisten salamain heijastuksia". ^ Jos 

 tämä sääntö pitää paikkansa Suomenkin nähden olisi ukko- 

 nen sattunut 775 mm:ä korkealla maksimialueella ja vielä 

 likellä sen keskustaa, joka oli Itämeren maakunnissa. 



Tammikuun 18 p. aamuUa kuultiin Heinäluodolla 

 ukkosta SSW:stä. Mainittuna päivänä oli ilmapaine mel- 

 kein koko Pohjois-Europassa normali (760 mm:ä). Pie- 

 nempiä minimejä löytyi kumminkin useampia m. m. yksi 

 Suomenlalidella. Lämpötila oH Pohjois-Suomessa alhainen, 

 Torniossa ja Kajanissa — 16° ja Sortavalassa — 3° sekä 

 Hankoniemessä ja Helsingissä 0°. — Talviukkosten jouk- 

 koon olisi vielä luettava purkaukset loka- ja marras-- 

 kuussa; mutta noudattamalla aikajärjestystä esitetään ne 

 vasta kesäukkosten jälkeen. 



^ Karsten: siv. 66. 



Bidras; t. känned. af Fini. 



