28 



minimeiliin ; ^ välimuotoa edustavia on 5:n ja puhtaasti 

 lämpöluonteisia vaan 4:n ukkosjakson aikana. On kum- 

 minkin huomattavaa, etta monet pyörretyyppiin'^ luetut 

 itse asiassa voivat olla „Bö6n"-luontoisia, vaikka tässä 

 toimitetussa tarkastuksessa etupäässä itsetoimivien konei- 

 den puutteesta havaintoasemilla ja asemaverkon harvuu- 

 desta ei „ßöen"-ilman karakteristiset ominaisuudet ole 

 voineet täydelleen käydä ilmi. 



4. Ukkospurkauksien edellytyksistä. 



Edellisen mukaan voivat purkaukset tapahtua niin 

 tiyvin maksimi- kuin minimi-alueella. Kumminkin näyttä- 

 vät sunrimmat ukonilmat sattuvan aikaan, jolloin säätilassa 

 tapahtuu suurempia muutoksia siten, etta maksimi siirtyy 

 pois ja minimi asettuu sijalle. Ukkosalue pysyttäytyy sil- 

 loin kumminkin minimin reuna-ahieella ja välttää keskus- 

 taa. — Myöskin pienemmät toisarvoiset reuna-minimit ja 

 ukkospoimut muodostavat monastikin sangen kuomattavia 

 ukkosalueita ; nulla on siitä syystä kesäisessä sääennus- 

 tuksessa ukkoseen nähden merkityksensä. 



Taulusta I huomaa, että nytkin „ajanjaksot joina on 

 vallinnut korkea lämpötila tavallisesti päättyvät ukkospur- 

 kauksilla". ^ Vuonna 1904 merkitsee se nseimmin säätilan 

 munttumista antisyklonaiisesta syklonaliseksi. Maksimin 

 vallitessa pysyy sää enemmän selkeänä ja siitä syystä on 



1 Hann: si v. 669. 



2 esim. Pr oh ask a: Met. Zeit. 1892, siv. 161. 

 ^ Karsten: siv. 34. 



Bidrae: t. känned. af Fini. 



