45 



Taulu 11. 



Ukonilinojen suhteeUinen lukuisuus Touku— Syyskuussa. 





i d 



'T^ -, 











<^ 



O 



1 



1904 



uden 

 lää 



O 1-3 



III 



p: t-r 





< 



If 



CO 



p 



B 





TT 

 O 





B g 



(—1 (-< 



s 0) 



B CO 







^.^ 



^ 





3 



g=p' 



w. CD 



B' 



h3 



B 



P| 



P: 



B 

 P 

 P 



(Huhtikuu) . . 



(0.2) 



(1-0 



(1.0) 



(0.0) 



(0.0) 



(0.2) 



(O.G) 



(O.o) 



(0.6) 



Toukokuu . . 



1.0 



0.2 



0.6 



0..5 



0.2 



0.2 



0.4 



0.3 



0.4 



Kesäkuu . . 



1.8 



2.2 



1.9 



2.3 



1.Ü 



2.8 



l.G 



2.8 



2.2 



Heinäktiu . . 



3.7 



1.2 



1.7 



2.7 



6.7 



2. -t 



4.5 



2.5 



2.9 



Elokuu . . . 



1.8 



l.G 



2.0 



2.5 



1..5 



2.1 



1.3 



1.9 



1.8 



Syyskuu. . . 



O.p 



l.:i 



1.2 



0.0 



0..1 



1.1 



0.8 



0.3 



1.0 



Yhteensa 



9.1 



6.5 



7.4 



8.0 



10.5 



8.6 



8.6 



7.8 



8.3 



Kiippuen läänin asemasta pituusaste- ja leveysaste- 

 alueisiin nähden sekä meren läheisyydestä, on ukkos- 

 lukuisuus joko suurempi tahi pienempi. „Tästä selviää 

 Mikkelin läänin (v. 1904 Kuopion) suuri sekä Turun 

 ja Porin läänin pieni ukkoslukuisuus." Useimmissa lää- 

 neissä on lukuisuus siiurin heinäkuusa; Oulun, Viipurin 

 ja Turun lääneissä jo kesäkuussa, Hämeen läänissä västa 

 elokuussa. 



Jotta ukonilmojen maantieteellisen ieviämisen tar- 

 kempi tutkiminen vastaisuudessa olisi makdollinen, niin 

 liitetään tähän, kuten v. 1903, luettelo ukonilmojen luvusfca 

 eri kuukausina vakinaisilla asemilla, s. o. niillä asemilla, 

 joilla on telity ulkoilmahavaintoja kautta vuoden. Miten 

 ruudun numéro on eri seuduille muodostettu, on tarkem- 

 min selitetty „Ukonilmoista Suomessa 1903" siv. 48. 



Nat. o. Folk, H 67, N:o 2. 



