„ Öfver åskvädren i Finland 1904" bildar den 

 18:de årgången i den af Professor A. F. Sun de 11 år 

 1887 påbegynta undersökningsserien öfver Finlands åsk- 

 väder. Argångarna 1887 — -1896 äro bearbetade af Profes- 

 sor Sundell; årgångarna 1897 — 1902 åter af Magister W. 

 Öhqvist samt år 1903 af Doktor Hugo Karsten. 



Den 17:de årgången (1903) skiljer sig från de före- 

 gående genom en mera detaljerad och mångsidigare be- 

 arbetning af observationsmaterialet. Askvädren äro där 

 undersökta med tillhjälp af såväl medeltal- som den sy- 

 noptiska metoden. Hvad den sistnämda metoden beträffar 

 påpekar D:r Karsten, att „det egentligen är den synop- 

 tiska metoden, som klargjort åskvädrens fortplantning och 

 variationerna i lufttrycket, temperaturen, vattenångans 

 tryck, vindriktningen m. m. under åskväder". Och där- 

 för är det också „à priori klart, att den synoptiska meto- 

 den erbjuder synnerliga fördelar för ett så diskontinuer- 

 ligt fenomen som åskvädren äro". ^ — „Öfver åskvädren 

 i Finland 1904" ansluter sig nästan direkte till föregående 

 årgång. Bland afvikelser från den föregående årgången 

 må nämnas: det allmänna väderleksläget under april — sep- 

 tember 1904 (sid. 8), kurvorna af temperaturafvikelsen 

 och afvikelsen i åskutbrottens relativa talrikhet under 



^ Karsten: Öfver åskvädren i Finland 1903, sid. 2. 



