28 



ring i det att väderleken blef kylig. — Det sista år 1904 

 anmälda utbrottet inträffade den 14 i Ikalis. 



Betecknande för dessa utbrott är, såsom Karsten ^ 

 redan påpekar, det att de uppträda för det mesta sent på 

 kvällen eller tidigt på morgonen. A utrikes ort, såsom 

 t. ex. i Central-Earopa ocb Norge, har man kommit till 

 motsvarande resultat. 



Ur det föregående framgår att större delen af åsk- 

 vädersperioderna år 1904 kan hänföras till hvirfvelåsk- 

 vädren (7), h varvid med sådana betecknas åskutbrott, 

 hvilka såsom randområdets fenomen inträffa i omgifnin- 

 gen af större mera utvecklade minima; ^ värmeåskvädren 

 representera 4 åskvädersperioder samt 5 perioder utbrott 

 såväl af det ena som det andra slaget. Det är dock möj- 

 ligt, att flere till livirfvel-typen räknade åskväder egentli- 

 gen borde hänföras till ,,Böen"-typen. '■'• om än de för 

 „Böen"-väder karaktäristiska fenomenen ej genom dessa 

 undersökningar tydligt framträdt, hufvudsakligast till följd 

 af, att sjelfregistrerande apparater saknas på stationerna, 

 samt att stationerna ej ligga nog tätt. 



4. Betingelserna för åskutbrott. 



Enligt det föregående kunna åskutbrott inträffa så- 

 väl på ett masimi- som ett minimiområde. Dock synes 

 som om de flesta utbrotten inträffade, då ett område med 



1 Karsten: sid. 18. 



- Hann: sid. 669. 



3 t. ex. Prohaska: Met. Zeit. 1892, sid. 161. 



Bidras," t. känned. af Fini. 



