39 



sakligast i Abo och Björneborgs län, d. v. s. åskvädret 

 rasade i nordöstra delen af det i mellersta Sverige och på 

 norra Östersjön liggande delminimet (hufvudminimet låg 

 vid Vardö). Centret för området med åskutbrott låg i 

 trakten af Raumo och därifrån rörde sig åskvädret såväl 

 mot norr, öster som söder (Karta II). Yid ifrågavarande 

 riktningar vexlade hastigheten mellan 35 — 37 km. 



Det följande mera betydliga åskväderståget inträf- 

 fade den 3 juli i Egentliga Finland och Nyland. Området 

 med åskutbrott bildades i sydöstra delen af ett från Norra 

 Skandinavien till trakten af Vasa sig sträckande minimum 

 och rörelseriktningen motsvarar den allmänna cirkulatio- 

 nen kring minimet. — Askvädret den 16 juli är därigenom 

 intressant, att då uppstod allt som allt 4 olika tåg, vanli- 

 gen från Kvarken, som bildade någotslags „åskhärd". — 

 Ar 1887 1 fanns en liknande härd i skärgården mellan 

 Åland och Hangö. — Det första tåget begynte kl. 2 \ och 

 det rörde sig i riktning SE — NW i södra Österbotten; 

 det påföljande tåget rörde sig i riktning SW — NE mot- 

 svarande luftcirkulationen hos ett i norra Skandinavien 

 liggande minimum. På dagen ligger minimet i Norra Fin- 

 land och rörelsen hos åskväderståget är W — E. På kväl- 

 len, då minimet antagligen förflyttat sig längre mot NE, 

 uppstår det sista tåget (osäkert), rörande sig från Kvarken 

 mot SE till det inre af landet. Häraf framgår, att rörelse- 

 riktningen har vridit sig medsols från SE — NW efter mi- 

 nimet till (NW) — SE. Detta utgör ett exempel på huru 

 åskvädren röra sig enligt Buys-Ballot's lag. Den påföl- 

 jande dagen ligger minimet i södra delen af Uleåborgs 

 län och ett åskväderståg begynner från Södra Österbotten 



' Sundell: Åskvädren i Finland 1887, sid. 18. 

 Nat. o. Folk, H. 67, N:o 2. 



