De af Finska Vetenskaps-Societeten år 1887 föranstal- 

 tade åskvädersobservationerna fortsattes enligt oförändrad 

 plan ^) äfven under året 1888. Företagets fortbestånd har 

 möjliggjorts genom de fleste observatörers beredvillighet att 

 fortfarande iakttaga och anteckna åskvädrens förlopp; äfven 

 ett antal nya observatörer har tillkommit. 



Sedan Öfverstyrelsen för lots- och fyrinrättningen på 

 anhållan af Fysiska Centralobservatoriet i St. Petersburg an- 

 ordnat åskvädersobservationer å Söderskär, Hangö, Utö, Bog- 

 skärs, Märkets, Skälskärs, Säbbskärs, Skälgrunds, Ulkokalla 

 och Marjaniemi fyrbåkar, af hvilka observationer enligt med- 

 delande från Kejserliga Senaten afskrifter skulle komma att 

 tillställas Vetenskaps-Societeten, ansågs det icke vidare nöd- 

 vändigt att förse dessa fyrbåkar med observationskort. ^) I 

 följd af denna anordning har Vetenskaps-Societeten haft för- 

 månen emottaga 116 åskvädersnotiser, hvilka blifvit begag- 

 nade i förevarande sammanställning, likasom ock de nämnda 

 fyrbåkarne blifvit upptagna i förteckningen öfver observa- 

 tionsorterna. Från öfriga observatörer ha ankommit 1736 

 ifylda blanketter. 



Hela observationsmaterialet har befunnits innehålla 1713 

 åskutbrott inom landets gränser (några utbrott vid Valkea- 

 saari jernvägsstation inberäknade), 6 utbrott utom landet 



^) Se härom: „ÅskTädren i Finland 1887" i Bidrag till kännedom 

 af Finlands natur ocli folk, 46, sid. 111. 



-) Endast tiU Skälskärs fyr afsändes blanketter på fyrmästarens 

 särskilda anhåUan. 



