82 



got större extra kapital behöfver reserviiras för kassans sä- 

 kerställande under alla eventualiteter. Med andra ord: man 

 kan sålunda i jemnare förhållande tillgodose de nuvarande 

 sterbhuseu lika väl som de kommande och behöfver ej af 

 omtänksamhet för de senare göra besparingar på de förras 

 bekostnad. Men härmed följer äfven att pensionstagarena 

 måste vara beredda på en periodisk förändring af pensio- 

 nernas belopp, vare sig i den ena eller andra rigtningen. 

 Befinnes en minskning af dem vara nödvändig, så bevisar 

 detta endast, att pensionärerna under den nästföregående 

 tiden åtnjutit en större förmon än dem, med hänsyn till be- 

 tingelserna för kassans jemvigt, rätteligen tillkommit, och bör 

 således allra minst från deras sida kunna ge anledning till 

 något missnöje. 



Hvad den hittills gällande bestänmingen af pensionsbe- 

 loppen beträffar, stöder den sig på förf:s redan åberopade 

 statistiska beräkningar af år 1878. Då kassan vid denna 

 tidpunkt ännu ej fanns till och någon direkt erfarenhet an- 

 gående särskilda på dess blif vande ställning verkande om- 

 ständigher följaktligen ej var att tillgå, måste beräkningen i 

 några delar grundas på en mer eller mindre osäker upp- 

 skattning. Detta gällde framför allt de blifvande delegare- 

 nes fördelning mellan de båda pensionsklasserna äfvensom 

 den årliga förökningen af deras antal. De härom gjorda 

 förutsättningarna afvika icke obetydligt från hvad erfarenhet 

 sedermera gifvit vid handen. Vi antogo då att af samtlige 

 delegare Va komme att tillhöra den högre och ^/g den lägre 

 pensionsklassen samt att enahanda förhållande komme att 

 ega rum beträffande sterbhuseu, så att den på hvarje sterb- 

 hus i medeltal sig belöpande helpensionen komme att utgöra 

 Ve af helpension i I klassen. I verkligheten har antalet 

 delegare i II klassen varit proportionsvis betydligt mindre 



