283 



stigningen och antalet dagar, som stigningen varade, samt data 

 för islossningarna i samma vattendrag. 



Af denna tabell bekräftas äfven följande redan förut 

 kända och af sig själfva klara satser: 1) att islossningen i 

 sjöarna inträffar under eller efter tiden för största ökningen 

 af vattenståndet, 2) att stigningen af sjöarnas vattennivå är i 

 samma mån större som sjöarna, hvilka utgöra de bassiner, 

 till hvilka smältvattnet afrinner, äro mindre, samt 3) att ti- 

 den, under hvilken stigningen af vattennivån fortfar, är kor- 

 tare för de högre upp i vattenstråtarna belägna sjöarna och 

 blir längre, ju längre ned för vattendragen man kommer. 



Beträffande antalet isfria dagar i sjöar och träsk hänvi- 

 sar jag blott till kartan 7. 



De om hösten 1890 antecknade iakttagelserna rörande 

 första snön, vattendragens isläggning m. m. upptagas ej här 

 till vidlyftigare behandling än hvad redan skett, emedan de 

 lämpligen finna sin användning framdeles vid bearbetningen 

 af de observationer öfver snötäckets djup, yrväder o. a. d., 

 hvarmed början gjordes vintern 1890 — 1891 ^). Likväl må på- 

 pekas, att första snön om hösten (se tabell I) föll öfver hela 

 landet, nästan utan undantag, under dagarna mellan den 3. 

 och 6. oktober, då tvänne minima, kommande från Norges 

 vestkust-, passerade öfver Skandinavien samt mellersta och 

 södra delen af Finland i riktningarna SE — E — ^NE och E inåt 

 Ryssland och medförde kalla N — NE vindar. 



Efter den utförliga undersökning, som utförts af Woei- 

 hoff och på grund af de intressanta meddelandena af Lang, 



^) Såväl af Meteorologiska Centralanstalten i Helsingfors som 

 af Sällskapet för Finlands Geografi. 



