367 



klotrunda, tätt besatta med mycket fina korn eller vårtor, 

 först hyalina (färglösa), sedan blagråa, 7 — 15 mmm. i diam. 



På allehanda förruttnande organiska ämnen öfverallt 

 allmän året igenom. Uppgifves vara anträffad äfven i duf- 

 hökens och tamdufvans lungor och menniskans öra. 



Är konidieformen till Earotium herbariorum (Wigg.) 

 Skiljer sig från följande art genom ståtligare, enkla, oftast 

 oledade, i spetsen blåslikt uppsvällda konidiealstrande hyfer 

 och större konidier. 



Till finska svampar höra troligtvis äfven följande i 

 olika delar af menniskans, däggdjurens och fogiarnes krop- 

 par anträffade så kallade Asim-gillus-siukåomsiY (Mycosis 

 aspergillina) framkallade arter, nemligen: 



Asp. fumigatus Fres. Beitr. p. 81, t. X, f. 1—11. Sacc. 

 Syll. IV, p. 65. — I respirationsorganerne hos några sång-, 

 sim- och duffoglar, däggdjur och menniskan samt i hörsel- 

 och luktorganerna hos menniskan. 



Asp. flavescens Wred. Myringomyc. 1868. Sacc. Syll. 

 IV, p. 70. — I menniskans hörselorganer. 



XV. Penieillium Link. Obs. myc. I, p. 15, 16. 



Myceliehyferna nedliggande, bildande ett mer eller min- 

 dre utveckladt, flocköst underlag, ledade. Konidiealstrande 

 hyferna ledade, upptill pensellikt förgrenade eller kransgre- 

 niga. Såväl hufvudhyferna som dessas grenar jemntjocka, i spet- 

 sen försedda med en eller flere, fria, flaskformigt långsträckta, 

 konidiekedjor afsnörande konidiealstrare (sterigmer). Koni- 

 dierna klotrunda, hyalina eller Ijustfärgade. 



