435 



155. Cl. herbarum (Pers.) Link Obs. Myc. II, p. 37. 

 Sacc. Fung. Ital. t. 1202. 



Syn. Dematium herbarum Pers. Syn. p. 699. 



Äcladium herbarum Link. Obs. Myc. I, p. 10. 



Tufvorna tätt ställda i grupper, sammanflytande, vanli- 

 gen rundade, bildande sammetslika fläckar, olivfärgade, skif- 

 tande först i gult sedan i svart. Hyferna upprätta eller upp- 

 stigande, fågreniga, ledade, bruna eller olivfärgade, 5—7 

 mmm. tjocka. Konidierna uppkommande nära hyfernas spet- 

 sar, sällan hoplänkade, aflånga, äggrunda, aflångt elliptiska 

 eller cylindriska, bruna eller olivfärgade, två- fyrcelliga, hop- 

 snörpta vid tvärväggarne, släta, till storleken mycket va- 

 rierande. 



På allehanda stjelkar, blad, blommor, frukter, nyligen 

 afskaladt träd, förtorkade svampar, till och med på gammalt 

 läder, allmän öfver hela området. 



Den allmännaste och mest föränderliga växt vi känna; 

 mycket allmän vårtiden på vissnade blad af kål. Rågkorn, 

 angripna af denna svamp, benämnas i Sverge Örråg och an- 

 ses derstädes vara giftiga (enligt J. Eriksson).] 



156. Cl. fasciculare Cord. Icon. Fung. III, p. 9, 1. 1, 



f. 20. 



Tufvorna ställda i grupper, icke sammanflytande, svart- 

 gröna, mycket små. Hyferna knippevis framträdande från 

 en insänkt, cellulös svampbädd, ogrenade, olivfärgade, 6 mmm. 

 tjocka. Konidierna elliptiska, två- fyrcelliga, vid tvärväg- 

 garne svagt hopsnörpta, blekare, 15—24 = 8 — 9 mmm. 



På förmultnande stjelkar rî Eqvisetum fltwiatiîe (Mu- 

 stiala). 10. 



