440 



Tufvorna utbredda, tunna, svarta. Myceliet ytterligt 

 svagt utbildadt. Konidierna aflånga, långsträckta eller cy- 

 lindriska, med rundadt afstympade ändar, raka eller något 

 bågböjda, vanligtvis olikformiga, två- sjucelliga, icke hop- 

 snörpta, sotbruna, slutligen ogenomskinliga, 21 — 75 = 11 — 

 13 mmm. Konidiekedjorna upprätta, styfva, 120—140 mmra. 

 långa. 



På björkbark (Merimasku). 



Är en mellanform emellan Septonema rude och S. atrum 

 Sacc. 



167. S. nitldum Karst. Symb. ad Myc. Fenn. XXVIII 

 (Medd. af Soc. pro Faun. et Flor. Fenn. 16: 1888, 

 p. 44). 



Tufvorna mycket små, spridda eller ställda i grupper, 

 brunsvarta eller svarta. Konidiekedjorna enstaka eller knip- 

 pevis förenade, enkla, svarta, något glänsande (i fuktigt till- 

 stånd), 100—125 mmm. långa. Konidierna cylindriska, två- 

 sexcelliga, icke hopsnörpta, kaffebruna och halftgenomskin- 

 liga (under mikr.), 20—40 = 10—15 mmm. Konidieal- 

 strande hyferna mycket korta eller inga. 



På albark (Mustiala). 10. 



LXV. Helminthosporium Link (Berl. Mag. 1809, 

 III, p. 10). Sacc. Mich. II, p. 28. Syll. IV, p. 

 402. 



Hyferna enkla eller något förgrenade, styfva, mörk- 

 bruna. Konidierna acrogena eller spridda, merendels en- 



1 



