460 



Konidiebaddarae grupperade. Hnfvudet SDöhvitt, om- 

 vändt äggrundt, relativt stort. Foten ytterligt spenslig, hår- 

 lik, blekaktig, slutligen, företrädesvis nedtill, gulaktig, „brun- 

 aktig", 1 — 1,5 hög. Konidierna nästan elliptiska, „aflångt 

 äggrunda", 4 — 5 = 2,5 mmm. 



På tallved (Tammela vid Sipilä). 1. 



Liknar Stilhum vulgare, men har större hufvud och 

 smalare konidier. 



206. St. pellucidum Schrad. Journ. 1799, p. 65. Fr. 

 Syst. Myc. IH, p. 304. 



Konidiebäddarne spridda. Hufvudet nästan rundt, hvit- 

 aktigt. Foten jemntjock, styf, färglös. 



På förmultnande ved af björk och förmultnande svam- 

 par. Angående dennas förekomst i Finland erfordras ytter- 

 ligare bekräftelse. 



207. St. byssinum Pers. Syn. p. 683. Fr. Syst. Myc. 

 m, p. 304. 



„Konidiebäddarne snöhvita. bleknande, tätt sittande. 

 Hufvudet först klotrundt, sedan omvändt äggrundt. Foten 

 jemntjock, mycket spenslig. 



På bark och förraultnande svampar. Icke med säkerhet 

 känd från Finland. 



208. St. humanuni Karst. (Ptev myc. 1888, p. 75). 



Konidiebäddarne grupperade, stundom sammanväxta, 

 spröda, klimjöliga, ända till 1 mm. höga. Hufvudet klot- 

 rundt, äggrundt eller oregelbundet, askgråaktigt. Foten trind 

 eller hoptryckt, hvitaktig, teraligen tjock. Konidieraa klot- 



