27 
Dä materialet till de qvartära aflagringarna företrädes- 
vis om icke uteslutande torde vara hemtadt frän den fasta 
berggrunden i närmaste granskapet af deras nuvarande af- 
lagringsplatser, synes det vara i sin ordning och nödvändigt 
att — sävidt en öfversigtlig kännedom härom kunnat inhem- 
tas under exkursioner längs med och ät sidorna frän jern- 
vägslinien — till först lemna en kort redogörelse beträffande 
Den fasta berggrundens allmänna heskaffenhet. 
Närmast vester om Abo stad och®vidare norrut inom 
3: Marie och Lundo sockhar fr terrängen jämförelsevis gan- 
ska kuperad, derigenom att 50° & 80° höga, branta berg- 
hymplar höja sig öfver de trängre lerdälder, genom hvilka 
banlinien i slingrande krökningar dock kunnat begvämt le- 
das sä, att blott högst fü och obetydliga skärningar blifvit 
af nöden. Den fasta berggrunden utgöres här af medelkor- 
nig, Tjus rödaktig och glimmerfattig granit, som bestär huf- 
vudsakligen af hvit, ljusgrä eller rödaktig ortoklas med grä 
(varts och stundom smä svarta glimmerfjäll samt allmänt är 
 Vackert tigrerad med rödbruna granater af 2—5 Hin, i dia- 
Meter; norrut upptager bergarten dock nägot mera glimmer 
Och erhäller pä samma gäng ett strimmigt utseende. Denna 
serdeles vackra och till bygenadssten förträffliga granitvarie- 
tet har Jag ej päträffat nordligare än vid 14 v. & profilen, i 
N nägra tusen fot p& sidan österut belägen mindre hympel. 
Derifrän norrut finner man terrängen inom Lundo och i Ka- 
Yinais windre kuperad, i anseende dertill att berghymplarne 
! allmänhet äro lägre och flackt afrundade samt/mera spridda; 
de bestä mestadels af smäkornig rödgrä granit, som inne- 
häller Yödaktig ortoklas, hvit plagioklas, rökgrä qvarts och 
