j 
j 
30 
stä vexelvis hornblendegneis och glimmergneis, hvilken vester 
om Matku gärd (hornblendegneis) stryker NS eller N 30° 0 
med lodrätt fall och vid Kallensilta gästgifveri (tunnskiffrig, 
mörkgrä glimmergneis) N 60° O likaledes med lodrät stup- 
ning. Denna sistanförda strykningsriktning syftar som man 
ser mot Kalvola skifferregionen och det synes äfven sanno- 
likt att nu i fräga varande gneisfält uti ett smalt utskjutande 
hälte sammanstöter Österut med nämnda skifferomräde, ty 
mellan Forssa och Huhtis stationer har jag mellan den rä- 
dande graniten funnit spär af säväl det förra som det se- 
nare. Vid 96 v. & profilen frän Äbo träffas pä sidan om 
linien en läg hympel af hornblendegneis och 1!/, verst nord- 
ligare framträder ej serdeles härd, svart, glänsande lerglim- 
merskiffer, till strukturen päminnande om tyskarnes s. k. 
Knotenschiefer och strykande N 7500 med 60° fall mot sö- 
der; den är nämligen brant upprest af ljusgrä mera grof- 
kornig granit, som innehäller hvit orto- och plagioklas samt 
grä qvarts och glest inströdda svarta glimmerfjäll. Huruvida 
den i Kalvola förekommande Uralitporfyren kan anses före- 
komma i nägot samband med skifferregionen derstädes, mä 
lemnas derhän, nogaf, äfven här anträffas denna egendomliga 
grönstensart en verst söder om det nyssomnämnda skiffer- 
lagret. Nägot nordligare om detsamma, 101 v. & profilen, 
framträder äter ett mellan granit imbäddadt lager af tunn- 
skiffrig glimmerrik gneis, som innehäller hvit fältspat, grä 
qvarts och svart glimmer samt stryker Ö—V med 709 stup- 
ning mot N. De i närheten uti graniten förekommande peg- 
matitgängarna bestä af hvit ortoklas, hlägrä qvarts och i 
ringa mängd svart glimmer; deras förekomstsätt äskädlig- 
göres & Pl. II. Fig. IX: 1 & 2; gr = granit, p = pegmatit. 
Vid Huhtis station, der jag observerat porfyrgraniten nord- 
ligast, bestär densamma af hvit ortoklas, blägrä plagioklas, 
