35 
berggrundens allmänna beskaffenhet längs hela linien frän 
Äbo till Tammerfors och Tavastehus, kan jag nu öfvergä till 
beskrifning af de öfver största delen af denna grund utbredda 
Ovartärbildningarna. 
Genom de omfattande och noggrana geologiska under- 
sökningar som under tvä senaste ärtionden blifvit anställda 
i Sverige och Norge har det numera kunnat till fullkomlig 
visshet ädagaläggas, att en glacialverksamhet, analog med 
den pä Grönland nu rädande, under ett i geologisk mening 
nyligen afslutadt tidskifte egt rum öfver en stor del af Eu- 
ropas nordliga länder. Pä denna tid, under den s.k. glacial- 
perioden eller istiden i Norden, lägo Skandinavien och Fin- 
land öfverhöljda med en ofantlig ismantel, som smäningom 
gled ner frän de högre belägna trakterna mot kusterna af 
de omgifvande hafven. Inunder dessa ismassor af oerhörd 
tjocklek pägick med .oemotständlig magt ett mot den under- 
liggande fasta bergytan riktadt förstörings- och nivellerings- 
arbete, hvars slutresultat nu föreligger dels i oförändradt dels 
i sedermera af andra agentier omarbetadt skick uti de vid- 
sträckta och mägtiga lösa aflagringar, hvilka öfverhölja och 
undanskymma största delen af den fasta berggrunden och 
som, sedan äfven de klimatologiska förhällandena blifvit gyn- 
Samma, numera göra dessa länder beboeliga och tillgängliga 
för odling. Genom vattnets äverkan vid närmast kring frys- 
Punkten vexlande temperaturgrader samt under de öfverlig- 
gande ismassornas ofantliga tryck och ständiga glidning af- 
spjelktes och söndergrusades oafbrutet den underliggande berg- 
Skorpan, och de sälunda frambragta slam- och grusmassorna 
förflyttades med och uti isen samt aflagrades slutligen p& 
