62 
säsom förut blifvit omnämndt, päträffat i Humppila äsen, 
äfvensom i Urdiala äsen nära Urdiala station. P& vestra 
sidan af Kerälä äsen finnes, säsom äfven synes & profilen, 
en 35 & 40° djup och omkring 700° bred, längs äsens sida 
nägot utsträckt fördjupning, som pä yttre (vestra) sidan 
fullständigt omslutes af en äsformig vall; denna fördjupning 
torde alltsä kunna betraktas som en äsgrop af rätt ansen- 
liga dimensioner; i dess midt stryker öfver bottnen en lägre, 
10° & 15° hög vall, som snedt afdelar gropen i tvenne sänk- 
ningar, uti hvilkas botten vid gräfningar funnits rostbrunt 
rullstensgrus under ett tunnare lager af sand. Annat än 
sädana kolossala äsgropar äro väl icke heller de tvenne 
nägot längsträckta och med mosstorf i bottnen utfylida, stora 
insänkningar, som träffas i samma äs, den ena nägra hundra 
fot söder om den nyssnämnda äsgropen, men den andra 
ungefär en half verst sydligare och pä& äsens andra, östra 
sida. I de öfriga, förut omtalade äsarne finnas förmodligen 
ocksä äsgropar, ehuru jag icke räkat träffa pä dem *). Att 
likartade grytformiga insänkningar äfven förekomma nägon 
gäng i krossgrusäsarne, har redan förut blifvit anmärkt. 
Hvad äter beträffar rullstensäsarnes inre byggnad och 
sammansättning, äro de i vissa hänseenden mycket omvex- 
lande; säväl i längd- som tvärskärning träffar man sälunda 
pä ena stället nästan endast rullstenar, pä ett annat blott 
grus eller sand, och pä ett tredje alla dessa materialier i 
*) Jag mä_här begagna tillfället att rätta en uppgift i Solitan- 
ders förut omnämnda afhandling, sid. 100., der det heter att „Asgro” 
par förekomma i allmänhet ej mänga längs (Hangö-Lojo-) ässträcknin- 
gen, ätminstone i närheten af jernvägen“ Pä tvä mils sträcka af Lojo- 
äsen, näml. frän Kyrkstad till Vichtis räen har jag imellertid 1866 
observerat ej färre än 10 äsgropar, dels p& äsens rygg dels p& dess 
sydöstra sidoaffall, de flesta dock af jämförelsevis smä dimensioner. 
