a. = porfyrgranit. 
b. = lerigt krosstensgrus med repade stenar. 
ec. —z vexelvis brun lera och fin hvit sand, i tunna skikt. 
d. = oskiktad, rostig lera. 
e. — torf 
Ett annat exempel härpä erbjuder genomgräfningen 
af det mycket omtalade och illa beryktade Säkkisuo (orätt 
kalladt Humppilakärret) vid 101—102 v. & prof. fr. Äbo 
eller 3 verst söder om Urdiala station i Urdiala socken. 
Denna skärning finnes afbildad & pl. II. fie. IX. 
gu. = grä finkornig, tunnskiffrig glimmergneis. 
gr. — grä medelkornig granit (hvit ortoklas, grä qvarts och 
svart glimmer) med gängar, apofyser och körtlar af 
pegmatit (hvit fältspat, grä qvarts och i ringa mängd 
svart glimmer); pegmatitkörtlarne innesluta brottstycken 
af den genomsatta medelkorniga graniten; förekomstsättet 
är afbildadt & pl. IL fig. IX: 1 & 2: gr granit och 
p = pegmatit. 
c. — krosstensgrus: i öfre delen af skärningen gul rostig 
sandmo med inbäddade större och mindre, kantiga ste- 
nar; derunder grä lerig o. stenbunden sandmo med in- 
bäddade kolossala kantrundade block samt rundade och 
stundom repade stenar; i detta härdt sammanpackade 
bottengrus träffas lerrikare ej skarpt begränsade aflag- 
ringar. 
d. = Underst skiktad fin sand (se detaljteckningen fig. IX: 
3. här nedan); deröfver vexlande tunna skikt (0,5’—-1,5") 
af blä lera och fin sand, med inbäddade stora rundade 
stenar, 
8525,tonf 
En detaljteckning af sistnämnda lager vid a ä föregä- 
ende fig. finnes framstäld & pl. IL. fig. IX: 3. 
I a. — rostgult, kantigt och mera löst krosstensgrus med här 
| och der inströdda större block. 
I ! ii 
) b. — fin grä skiktad sand med en eller annan inlagrad störte 
sten. 
