69 
Huruvida nu dessa bäda bildningar blifvit aflagrade 
samtidigt elier efter hvarandra, och i senare fallet hvilken- 
dera af dem är äldre, kan jag ej med fullkomlig visshet 
afgöra; men, fastän jag visserligen p& nägra ställen träffat 
blägrä skiktad lera ofvanp& de af brun lera och fin hvit 
sand bestäende aflagringarna, har jag likväl alltid i förhan- 
denvarande djupare gräfningar funnit blä hvarfvig lera ne- 
derst och inunder nämnda aflagringar, och vägar jag pä 
Srund häraf antaga som sannolikt, att den blägrä hvarfviga 
leran i allmänhet blifvit afsatt förut och säledes är den 
äldre länken bland vära skiktade leraflagringar. Här kunde 
Nu äfven blifva fräga om, att parallelisera dessa i sydvestra 
Finland forekommande skiktade lerlager med Sveriges hvarf- 
viga lera och hvarfviga mergel, hvarvid, i händelse mitt nyss 
8jorda antagande är riktigt, vär blägrä skiktade lera alltsä 
blefve eqvivalent med Sveriges hvarfviga mergel. Men ingen- 
Städes, ehuru saltsyreflaskan under exkursionerna flitigt 
Anlitades, har jag funnit denna ej heller nägon annan lera 
hos oss ens sä kalkhaltig, att det genomfuktade profvet 
skulle visat den ringaste utveckling af kolsyregas vid be- 
Sjutning med syra. I sydvestra Finland torde verklig mer- 
sel alltsi icke förefinnas, ätminstone ej annat än möjligen 
som lokalbildning pä enskilda inskränktare omräden. 
En annan fräga är slutligen den, om samtliga dessa 
Skiktade leraflagringar hos oss skola betraktas som verkliga 
Marina, bildningar frän glacialperioden eller till en del blott 
som sidana och till en annan del som egqvivalenta sötvat- 
Vensaflagringar, hvilken senare mening nyligen blifvit fram- 
stäld af F, J. Wiik.*) D& nu hvarken af andra förut ej 
SEN 
*) Om östra Finlands primitiva formationer, (Bidrag till kän- 
Sg af Finlands natur och folk, 21 häftet, sid. 294.) samt Geolog. 
Preningens i Stockholm förhandlingar, Bd. IL. sid. 233. 0. ff. 
