73 
fin blägrä tunnskiktad svämlera med vackra växtaftryck, 
hvilken jag observerade i äbrädden af Paattisjoki uti S:t 
Marie socken. 
Men af längt större vigt och framtida betydelse äro 
de stundom ganska mägtiga och till ytvidden ej sällan vätt 
ansenliga torflager, som i synnerhet förefinnas i en del af 
de trakter, genom hvilka jernvägslinien passerar. "Till lycka 
för jordbruket hyila de utan undantag pä lergrund och till 
egarenes förmon hafva de genom jernvägsbyggnaden män- 
genstädes blifvit mer och mindre fullständigt utdikade. Sin 
största utbredning hafva de i närheten af jernvägslinien inom 
Loimijoki, Humppila kapell och Urdiala socken, men icke 
obetydliga torffält finnas äfven i Hattula och Kalvola sock- 
har samt pä nägra ställen i Lempälä socken. Medelmägtig- 
heten vexlar mellan 2 & 3 och 8° & 10; mängenstädes är 
Mägtigheten dock mycket större, s& t. ex. i Loimijoki vid 
%1—72 v. ä ptofilen 15’, i Humppila vid 79—80 v. 40, vid 
84 v. 25’, vid 89 v. 45°, i Urdiala vid 90-91 v. 10° till 20’, 
vid 100 v. 15, i Säkkisuo vid 101,5 v. 30, vid 105 v. 60', 
i Hattula vid 12 v. 30‘, i Lempälä vid 49 v. 25, vid 62 v. 
27 0. 8, v. De större och mägtigare torflagren äro vanli- 
sen alltigenom sä förmultnade att de borde lemna det bästa 
material till beredning af bränntorf. 
