Es 
Under sommarmänaderne ären 1865 och 1866 hade 
Jag tillfälle att deltaga i de geognostiska undersökningar, 
som dä anställdes af bergmästaren E. Hj. Furuhjelm i vestra 
delen af Nylands län. För nägra dervid gjorda antecknin- 
gar beträffande södra delen af Lojo socken anhäller jag om 
ett rum i Vet. Societet:s „Bidrag”. 
Jättegrytor. Granithymplarne öster och sydost om 
Kaijola hemman (beläget vid innersta bottnen pä södra si- 
dan af den länga vik af Lojo sjö, som frän Karislojo kyrko- 
bys strand sträcker sig österut) hafva ofta afrundade och 
Urgröpta former, som tyda pä verkningar af sädana krafter 
som i allmänhet anses hafva frambragt de s. k. jättegrytorna. 
J detta hänseende utmärker sig isynnerhet den invid hem- 
Manets mangärd belägna berghympeln, hvilken i nordlig 
Yiktning längsamt afsluttar mot sjöstranden. Pä sydvestra 
Sidan i den nästan lodrätt stupande bergväggen finnas stora 
halfeylindriska ursyarfningar och pä bergets topp, som torde 
höja sig omkring 60 fot öfver den närbelägna insjöviken, 
förekommer, jämte en mängd större och mindre ursvarfnin- 
Sar, den största bland de jättegrytor jag observerat i södra 
delen af Lojo socken. Hon ligger i lä (söder) om och in- 
"d en 3 & 4 fot djup tvärbrant frän toppen och befanns i 
"ynningen vara 4 fot 7 dec.-tum vid uti en samt 4 fotien 
